Провадження №2-з/522/719/19
УХВАЛА

18 жовтня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси під головуванням судді Єршової Л.С., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

11 ІНФОРМАЦІЯ_1 2019 року громадянин Грузії Галустов ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просить суд накласти арешт на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок та прилеглу земельну ділянку, що розташовані у АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_3 на праві власності, заборонити ОСОБА_3 здійснювати відчуження зазначеного майна.

На розгляд судді Єршовій Л.С. зазначену заяву передано 15.10.2019 року, з 16.10.2019 року по 17.10.2019 року суддя перебувала у службовому відрядженні.

В обґрунтування заяви ОСОБА_4 зазначено, що він має намір звернутись до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу, переданої за договором від 20.11.2013 року та розписками від 20.10.2012 року та від 27.06.2013 року у розмірі 6000000,00 грн.

Якщо, на думку заявника, судом не будуть негайно вжиті та невідкладно застосовані дієві заходи щодо майна ОСОБА_3 , то він умисно переоформить майно на іншу особу.

Дослідивши матеріали вищевказаної заяви ОСОБА_1 суд приходить до наступних висновків.

В ч. 1 ст. 150 ЦПК України зазначається, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Суд встановив, що заява не відповідає вимогам чинного ЦПК України щодо змісту та форми заяви про забезпечення позову, а саме: заявником громадянином Грузії не надано до суду пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до вимог статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суддею встановлено, що позивач є громадянином Грузії, та у суду відсутні відомості щодо наявності у позивача на території України майна.

Таким чином у зазначеному випадку у разі забезпечення позову застосування зустрічного забезпечення є обов`язковим.

Згідно з ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення позову.

Суд роз`яснює, що повернення вказаної заяви не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.С. Єршова