Справа №731/12/19
Провадження №2/731/40/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

15 березня 2019 року Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі судді Семенченка О.М.,

з участю секретаря Трохименко Т.І.,

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Варва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та заборгованість по сплаті аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 пені за прострочення сплати аліментів та заборгованість по сплаті аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що за рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області з ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3. Виконавчий лист за цим судовим рішенням знаходиться на виконанні в Прилуцькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області. Боржник ухиляється від виконання судового рішення, систематично не сплачує аліменти у повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість по аліментах за період з 18 серпня 2017 року по 30 листопада 2018 року в сумі 25 704 (двадцять п'ять тисяч сімсот чотири) гривні 79 копійок. При цьому загальний розмір пені з урахуванням положень ст. 196 СК України за її підрахунками становить 24 035 (двадцять чотири тисячі тридцять п'ять) гривень 97 копійок, що разом становить суму 49 740 (сорок дев'ять тисяч сімсот сорок) гривень 76 копійок. Причин затримки виплати аліментів ОСОБА_2 не наводить, а тому заборгованість виникла з його вини.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання сина, хоча об'єктивні причини для цього відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву та заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло.

За згодою позивачки суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що від шлюбу у позивачки та відповідача є спільний син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Відповідно до рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 12 травня 2015 року у цивільній справі №731/193/15-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 квітня 2015 року до повноліття дитини (а.с. 12).

Виконавчий лист по виконанню зазначеного рішення знаходиться на виконанні в Прилуцькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби.

Відповідач ОСОБА_2 свої аліментні зобов'язання не виконує, у наслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до положень ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем.

З розрахунку заборгованості по виконавчому провадженні №2-731/193 зі сплати аліментів, наданого державним виконавцем Дриг Л.В., вбачається, що боржник ОСОБА_2 не сплачує аліменти, внаслідок чого станом на листопад 2018 року заборгованість по аліментах становить 25 704 (двадцять п'ять тисяч сімсот чотири) гривні 79 копійок (а.с. 9).

Положеннями статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Статтею 81 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду доказів поважності причин несвоєчасної сплати аліментів, а тому з нього підлягає стягненню неустойка за прострочення їх сплати.

У постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року № 759/9457/15-ц сформульовано обов'язковий для всіх судів України правовий висновок: «Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення».

Згідно з розрахунком неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 18 серпня 2017 року до 30 листопада 2018 року, здійсненим позивачкою, сума неустойки становить з урахуванням встановленого статтею 196 СК обмеження до стягнення підлягає 24 035 (двадцять чотири тисячі тридцять п'ять) гривень 97 копійок (а.с. 13-14). Суд погоджується з таким розрахунком пені і приходить до переконанням про необхідність стягнення зазначеної суми з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1

Позивач також просить суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів за період з 18 серпня 2017 року по 30 листопада 2018 року. Проте зазначена позовна вимога стосується аліментних зобов'язань, які вирішені в судовому порядку і рішення суду перебуває на виконанні органу державної виконавчої служби, виконавче провадження не закрите.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 8 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Проте позивачка не посилається на обставину виникнення спору щодо розміру заборгованості по аліментах.

Таким чином при відсутності спору, заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 194, 196 СК України, ст. 547 ЦК України, ст. ст. 141, 263, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та заборгованість по сплаті аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 (зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2 (зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) 24 035 (двадцять чотири тисячі тридцять п'ять) гривень 97 копійок пені за прострочення сплати аліментів за рішенням Варвинського районного суду від 15 травня 2015 року за період з 18 серпня 2017 року до 30 листопада 2018 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Семенченко