Провадження №22-ц/812/390/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 березня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Бондаренко Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Прокопчук Л.М.

із секретарем судового засідання: Андрієнко Л.Д.,

за участю: представника позивача Крижановської І.М.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу № 490/8728/15-ц за апеляційною скаргою

Акціонерного товариства «Миколаївобленерго»

на рішення, яке постановлено Заводським районним судом м. Миколаєва під головуванням судді Павлової Ж.П. о 15 годині 26 хвилин у приміщенні цього суду 30 листопада 2018 року за позовом

Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго»

до

ОСОБА_2

про стягнення суми боргу за недовраховану електроенергію,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство (далі -ПАТ) «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за недовраховану електроенергію.

Позивач зазначав, що 05 березня 2014 року представниками ПАТ «Миколаївобленерго» при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електричною енергією для населення в квартирі АДРЕСА_1 було встановлено порушення вищевказаних правил, яке виразилося в самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника, схованою електропроводкою поза приладом обліку з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити при контрольному огляді. Рішенням комісії по розгляду актів ПКЕЕн від 24 квітня 2014 року нараховані збитки.

Посилаючись на вказане позивач просив стягнути з відповідача 6728 грн.17 коп. нарахованих збитків.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не був споживачем електроенергії АДРЕСА_2 та не був власником вказаного житла, оскільки право власності в порядку спадкування оформив лише 28 березня 2016 року.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував вимоги закону, відповідно до якого спадкоємцеві належить спадщина з часу її відкриття. А також те, що в момент перевірки саме відповідач був присутній в квартирі при її здійсненні та весь час користувався електроенергією.

В своєму відзиві ОСОБА_2 посилався на те, що в момент перевірки власник на квартиру не був визначений, для житла вказана квартира не використовувалась, договори на її обслуговування та на постачання послуг АТ «Миколаївобленерго» не укладалися, через відсутність відповідних правовстановлюючих документів законного власника квартири.

Також, відповідач вказував на те, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення порушення, оскільки акт ним не підписано, а додаток до акту датовано на два дня раніше чим сам акт.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про електроенергетику» (у редакції Закону на час виникнення спірних правовідносин) енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу; споживачі енергії - це суб'єкти господарської діяльності та фізичної особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною та тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що позивачем не доведено належними доказами наявності правових підстав для відповідальності відповідача, оскільки останній не є споживачем та власником квартири.

Проте з такими висновками не можна погодитись, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено, судом, ПАТ «Миколаївобленерго» в особі філії м. Миколаєва виконує постачання електроенергії будинків, які розташовані у Центральному районі м.Миколаєва, у тому числі за адресою: АДРЕСА_3. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1.

15 березня 2014 року представниками ПАТ «Миколаївобленерго» при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електричною енергією для населення в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 було встановлено порушення вищевказаних правил, яке виразилося в самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника схованою електропроводкою поза приладом обліку з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити при контрольному огляді. Про вказане порушення складено акт № Д-7862 (а. с. 5).

Відповідно до протоколу № 3494 від 24 квітня 2014 року засідання комісії філії ПАТ «Миколаївобленерго» в м. Миколаєві, було розглянуто акт № D-7862 від 15 березня 2014 року про порушення ОСОБА_2 ПКЕЕн у АДРЕСА_5 за участі його представника ОСОБА_3, та прийняте рішення про нарахування збитків в розмірі 6 728,17 грн. (а.с. 6).

Згідно до п.42 ПКЕЕн побутовий споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження засобів обліку і пломб на них у разі розміщення засобу обліку в квартирі або на іншому об'єкті побутового споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу обліку; оплачувати спожиту електроенергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку.

У п. 48 ПКЕЕн вказано, що побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки.

Відповідно до ПКЕЕн (із змінами, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) об'єктом споживача є житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування.

Споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки з наступним продовженням за певних умов.

Для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Після чого енергопостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об'єкт споживача до електропостачання.

Отже, з результату аналізу наведених норм випливає, що споживання електричної енергії може відбуватися на підставі договору, укладеного з енергопостачальником лише власником або наймачем об'єкта споживача.

Саме на власника або наймача об'єкта споживача покладено обов'язок звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією, у тому числі й у випадку набуття ним права власності чи права користування об'єктом споживача, уже підключеним до електропостачання попереднім власником чи наймачем.

Власник або наймач, що перебуває у договірних правовідносинах із енергопостачальником, несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією і саме власник або наймач є відповідальною особою за збитки, завдані енергопостачальнику в результаті безоблікового використання електроенергії, що подається у належні йому на праві власності чи користування об'єкти споживача.

Відповідно до пункту 53 ПКЕЕн у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення ПКЕЕн розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника, яка визначає величину збитків, завданих протиправними діями споживача. Розмір відшкодування збитків, обчислюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, з наступними змінами (далі - Методика).

Відповідно до пункту 1.1 Методики цей нормативно-правовий акт встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕн.

Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку (пункт 1.2 Методики).

На підставі підпункту «а» пункту 3.3 Методики у разі, якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, учинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об'єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.

Так з наведеного акту про порушення ПКЕЕн вбачається, що його складено в присутності споживача ОСОБА_2, який від підпису відмовився. В зв'язку з цим акт підписано трьома працівниками постачальника ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Із заперечень ОСОБА_2 щодо змісту звинувачення, викладених в акті слідує, що він не погодився з актом через те, що місце самовільного підключення не знайдено. Фактично інших заперечень щодо суті звинувачень ним не було зазначено.

Після виявлення порушення правил користування електричною енергією, АТ «Миколаївобленерго» саме з відповідачем укладено тимчасовий договір про користування електричною енергією за № НОМЕР_1 від 30 жовтня 2014 року, як із споживачем за адресою АДРЕСА_6(а.с.55).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник вищевказаної квартири ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 28 вересня 2009 року) (а.с.10).

З наведених фактичних обставин справи та пояснень відповідача слідує, що квартира АДРЕСА_7 перебувала в користуванні відповідача у справі ОСОБА_2 як спадкоємця, яку він використовував для зберігання речей. Також, саме він забезпечив доступ працівників постачальника до приладу обліку в цій квартирі з метою проведення технічної перевірки на предмет дотримання вимог Правил користування електричною енергією для населення, перевірка була проведена в його присутності, із змісту заперечень викладених ОСОБА_7 в акті про порушення, відповідач не заперечував стосовно того, що не він є споживачем електроенергії.

Із особового рахунку на вказану квартиру та змісту відзиву на апеляційну скаргу слідує, що за вказаною адресою здійснювалося споживання електричної енергії і щомісяця здійснювалася оплата на ім'я попереднього власника.

Таким чином після смерті власника квартири ОСОБА_7 користування електричною енергією продовжувалося та її вартість сплачувалася.

Після складання акту, АТ «Миколаївобленерго» з відповідачем ОСОБА_2 уклало тимчасовий договір № НОМЕР_1 від 30 жовтня 2014 року на споживання електричної енергії в квартирі (а.с.55).

28 березня 2016 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру за адресою АДРЕСА_4 (а.с. 56).

Зазначені обставини в своїй сукупності, вказують на те, що квартира, після смерті її власника, була в володінні відповідача, як спадкоємця. Здійснюючи щомісячну оплату за користування спожитої електроенергії між ним та позивачем, як постачальником електричної енергії склалися фактичні договірні правовідносини на час складання акту про порушення ПКЕЕн, які в подальшому зафіксовані в договорі.

За вказаних обставин, саме з вини відповідача ОСОБА_2, як споживача електричної енергії допущено порушення ПКЕЕн, внаслідок чого мало місце безоблікове споживання електроенергії й завдано збитків позивачу на суму 6728,17 грн., а тому є наявними правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача вказаної суми, як вартості спожитої але недооблікованої електричної енергії.

Оскільки районним судом не вірно застосовані норми матеріального права, відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Також підлягає розподілу судовий збір на підставі положень ст.141 ЦПК України та стягненню з відповідача на користь АТ «Миколаївобленерго» 609 грн., сплачених останнім при подачі позовної заяви та апеляційної скарги.

Доводи відповідача у відзиві на апеляційну скаргу стосовно того, що на момент виявлення порушення він не був власником житлового приміщення, не спростовують наведені вище висновки.

Відсутність підпису споживача в акті про порушення, не є його недоліком, оскільки таке компенсовано трьома підписами працівників енергопостачальника, що передбачено ПКЕЕн.

Посилання на те, що додаток до акту датовано 13 березня 2014 року, тобто, на думку відповідача, раніше ніж складено акт, не заслуговує на увагу, через те, що в додатку вказана не дата складення самого додатку, а йдеться про посилання на акт про порушення та його дату, яку зазначено помилково 13 березня 2014 року, оскільки номер акту D-7862, прізвище порушника ОСОБА_2 відповідає змісту акту.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу АТ «Миколаївобленерго» задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2018 року 2018 року скасувати.

Позовну заяву Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» задовольнити.

Стягнути на користь Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (р/р62 в МОУ АТ «ОщадБанк» МФО 326461, ) з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_8) 6728 грн. 17 коп. (шість тисяч сімсот двадцять вісім грн. 17 коп.) боргу за недовраховану електричну енергію та 609 грн. судового збору, а всього 7337 (сім тисяч триста тридцять сім) грн.17 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту 18 березня 2019 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

Л.М.Прокопчук