Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1196/19
Провадження № 2/596/453/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого Лисюк І.О.
за участю секретаря Федорів О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем, у них народилися двоє дітей, а саме: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З чоловіком вони розлучилися і в даний час вона створила іншу сім`ю. Діти знаходяться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає їм належної матеріальної допомоги, тривалий час припинив утримувати та виховувати дочку та сина, тому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей визначені у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою суду від 24.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений за місцем реєстрації відповідно до ст.128 ЦПК України, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.
За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши докази, подані стороною позивача та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони 19.06.2019 року розірвали шлюб, зареєстрований 27 грудня 2007 року Яблунівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №14, (повторно видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ), що підтверджується копією рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2019 року.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . Добровільно питання утримання неповнолітніх дітей сторонами не врегульовано.(а.с.6,7,10).
За змістом ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною другою зазначеної статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 гривень щомісячно на кожну дитину, оскільки доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно не представлено, а судом не здобуто.
Твердження ОСОБА_1 в позовній заяві про те, що відповідач може їй надавати аліменти на утримання дітей в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину не ґрунтуються на матеріалах справи.
При визначенні розміру аліментів суд враховує встановлені судом обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, та приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі у розмірі по 1100 грн. на утримання кожної дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ч.2 ст. 182 СК України.
Прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 01 січня 2019 пo 30 червня 2019 року становить 2027 грн., с 01 липня пo 30 листопада 2019 року - 2118 грн., з 01 грудня 2019 року - 2218 грн.
Відповідно до ч.2 ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність, за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Таким чином, виходячи із обов`язку обох батьків у рівній мірі утримувати дітей суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів у сумі не меншій ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому суд також враховує правову позицію, висловлену в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі № 461/4936/16.
Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.
Керуючись ст. ст. 180-184, 191Сімейного кодексу України, ст. ст. 263- 268, 279, 280-282, 430 Цивільного процесуального кодексу України суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя с. Рудки, Гусятинського району, Тернопільської області) про стягнення аліментів, задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя с. Рудки, Гусятинського району, Тернопільської області) на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначені в твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначені у твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 липня 2019 року та до досягнення кожною дитиною повноліття.
Дане рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1(один) місяць допустити до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк