06 березня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
за участю секретаря Красновському В.І.,
позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником квартири №88, розташованої за адресою: м.Херсон, вул.Ворошилова (ОСОБА_5), 27. Відповідачі є онуками позивача, які з 2013 року не проживають у квартирі позивача. Речі відповідачів в квартирі відсутні, участі у витратах на оплату комунальних послуг та утримання житла не приймають. Позивачу як власнику необхідно сплачувати комунальні платежі за всіх зареєстрованих у будинку. Реєстрація відповідачів у квартирі порушує право власності позивача щодо володіння, користування та розпорядження майном. У звязку з цим, просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою №88 в будинку №27 по вул.Володимира Великового (Ворошилова) у м.Херсоні.
В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Заслухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено з реєстраційного посвідчення від 06.04.1994 року, що ОСОБА_1 є власником квартири №88 за адресою: м.Херсон, вул.Ворошилова, 27, корпус №1.
Згідно довідки ОСББ «Росток» від 16.08.2018 року за адресою: м.Херсон, вул.Володимира Великого (Ворошилова), 27АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які не проживають за даною адресою з 2013 року.
Згідно акту ОСББ «Росток» від 30.08.2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Ворошилова), 27АДРЕСА_1, але не проживають з 2013 року, особистих речей в квартирі не мають.
З відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Херсонській області встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 16.07.2004 року.
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджували факт не проживання відповідачів у спірному жилому приміщенні квартири, що належить позивачу, з 2013 року без поважних на те причин.
Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Херсонській області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проте, знята з реєстрації 28.03.2017 року та вибула за невідомою адресою.
Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи зазначене, суд вважає позов ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню частково, а саме: лише в частині визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність ОСОБА_3 понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.
В частині визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідач з 28.03.2017 року знята з реєстраційного обліку в квартирі позивача.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, ч.2 ст.405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири №88 по вул.Володимира Великого, 27, корпус 1 у м.Херсоні.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: С.І.Майдан
Повний текст рішення суду виготовлений 12.03.2019 року.
Суддя: С.І.Майдан