КИЇВСЬКМЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 761/35635/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5001/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

14 березня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року у справі за позовом Товариства співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, трьох відсотків річних та інфляційних втрат,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що багатоквартирний будинок та прибудинкова територія за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговується на перебуває на балансі ТСББ «Комфорт».

ОСОБА_3 проживає та є власником квартири НОМЕР_1 та гаражного боксу НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2.

Зазначив, що внаслідок невиконання своїх зобов'язань за період з 1 листопада 2013 року по 30 листопада 2015 року за відповідачем наявна заборгованість з платежів, виходячи з розрахунку встановленого Загальними зборами внеску та загальної площі квартири, яка складає 13140,42 грн.

Також зазначив, що за вказаний період відповідачем жодного платежу не проведено, що і призвело до виникнення заборгованості. Відповідачем також не сплачуються платежі за утримання та обслуговування гаражного боксу, який належить їй на праві власності і входить до житлового комплексу будинку. Від укладення договору про надання житлово-комунальних послуг відповідач ухиляється. Неодноразово правління Позивача зверталося до ОСОБА_3 з вимогами про сплату заборгованості по оплаті обов'язкових платежів з утримання будинку, прибудинкової території та житлово-комунальних послуг.

У зв'язку із викладеним, просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ТСББ «Комфорт» заборгованість за період з 1 листопада 2013 року по 30 листопада 2015 за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, утримання і обслуговування гаражного боксу за адресою: АДРЕСА_2 в сумі 18103,83 грн., інфляційних нарахувань - 4778,72 грн. та 3 % річних в розмірі 1006,53 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ» заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги з утримання квартири та гаражного боксу за період з 1 листопада 2013 року по 30 листопада 2015 року в загальному розмірі - 18 103 грн. 83 коп., а також за цей же період кошти інфляційних втрат в розмірі - 4 778 грн. 72 коп. і 3% річних в сумі - 1 006 грн. 53 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі - 1 378 грн., а всього в загальній сумі - 25 267 грн. 08 коп.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 січня 2019 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у позові, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до статуту, затвердженого Загальними зборами членів від 31 січня 2009 року і зареєстрованого Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією, Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» створено власниками житлових і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1.

Пунктом 11 Статуту закріплено права і обов'язки членів об'єднання, серед яких обов'язок виконувати рішення статутних органів, прийнятих у межах повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати обов'язкові внески, збори і платежі.

Відповідно до Акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 14 грудня 2006 року, житловий комплекс за адресою: АДРЕСА_2 та гаражний комплекс за цією ж адресою прийнято на баланс ТСББ «Комфорт».

У 2009 році прийнято та затверджено Статут ТСББ «Комфорт», у розділі 11 якого затверджено обов'язок члена об'єднання своєчасно і в повному обсязі сплачувати обов'язкові внески, збори та платежі.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є власником квартири НОМЕР_1 та гаражного боксу НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 12 квітня 2002 року та свідоцтвом про право власності на гараж багатобоксовий від 31 травня 2002 року.

Відповідно до витягу з протоколу загальних повторних зборів ТСББ «Комфорт» від 3 березня 2013 № 2/2013 визначено обов'язкові щомісячні платежі та внески до бюджету ТСББ «Комфорт» на 2013 рік, які становлять для власників квартир 2,49 грн. за 1 кв.м на утримання будинку та прибудинкової території, 1,04 грн. за 1 кв.м; для власників гаражного боксу - 180 грн. за бокс.

Згідно витягу з протоколу загальних повторних зборів ТСББ «Комфорт» від 1 березня 2014 року № 2/2014 визначено обов'язкові щомісячні платежі та внески до бюджету ТСББ «Комфорт» на 2014 рік, які становлять для власників квартир 2,58 грн. за 1 кв.м на утримання будинку та прибудинкової території, 1,10 грн. за 1 кв.м; для власників гаражного боксу - 200 грн. за бокс.

Відповідно до витягу з протоколу загальних повторних зборів ТСББ «Комфорт» від 21 лютого 2015 року № 2/2015 визначено обов'язкові щомісячні платежі та внески до бюджету ТСББ «Комфорт» на 2015 рік, які становлять для власників квартир 2,58 грн. за 1 кв.м на утримання будинку та прибудинкової території, 1,10 грн. за 1 кв.м; для власників гаражного боксу - 9,66 грн. за 1 кв.м.

Згідно довідки ТСББ «Комфорт» від 10 жовтня 2016 року № 283 ОСОБА_3 тривалий час фактично проживає (перебуває) в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що належить їй на праві приватної власності, за якою рахується особовий рахунок НОМЕР_1.

Відповідно до довідки про заборгованість зі сплати внесків з утримання будинку та прибудинкової території від 10 жовтня 2016 року № 284 розмір заборгованості ОСОБА_3 з послуг на утримання будинку та прибудинкової території за період з 1 листопада 2013 року по 30 листопада 2015 року становить 13140, 72 грн., із яких:з утримання будинку та прибудинкової території - 8383,17 грн.,з оплати праці консьєржів - 3562,89 грн.,з цільових внесків на формування загального резервного фонду - 1194,66 грн.

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_3 як власника гаражного боксу НОМЕР_2, по АДРЕСА_1 за період з 1 листопада 2013 року по 30 листопада 2015 року становить 4963,11 грн.

За ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Законі України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги водопостачання, газ, та інші послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Вимогами ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець і виробник. В свою чергу, вимоги п.п. 1,5 ч.3 ст.20 вказаного Закону встановлюють обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 162 ЖК України визначено, що плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

За ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. У платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. У разі зміни вартості житлово-комунальних послуг виконавець/виробник не пізніше ніж за 30 днів повідомляє про це споживача з визначенням причин зміни вартості та наданням відповідних обґрунтувань з посиланням на погодження відповідних органів.

Положення ст.13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об'єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об'єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об'єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 2 ст. 642 ЦК України встановлено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму грошей або ін.), що засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду доказів, що послуги позивачем не надаються чи надаються неякісно.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що між сторонами не укладалися договори про надання послуг за житлово-комунальні послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, що позивач жодного разу не звертався до неї із пропозицією укладення такого договору з огляду на наступне.

Відповідно до статті 13 Закону України Законі України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 зазначеного вище Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність відповідного договору між споживачами житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Факт надання послуг відповідачу не ставиться під сумнів в силу самого існування ТССБ «Комфорт», метою створення якого є здійснення функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх обов'язків, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

При цьому належних та допустимих доказів ненадання послуг або їх неналежної якості відповідачем суду надано не було.

Колегія суддів не приймає до уваги наданий скаржником акт від 1 березня 2019 року, оскільки такі докази суду першої інстанції надано не було.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього(ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України).

Скаржником не доведено неможливість подання таких доказів до суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів апеляційного суду відхиляє також доводи апеляційної скарги щодо невідповідності розмірів внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території, встановлених ТСББ «Комфорт» розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Рішення загальних зборів ТСББ «Комфорт», якими встановлені розмірі внесків та платежів на 2015-2016 рр. є чинними, в судовому порядку не скасовані та є обов'язковими для виконання всіма співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідачем також не надано належних, допустимих та достатніх доказів на спростування розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, складеного позивачем, у зв'язку із чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді