Справа № 265/3027/17
Провадження № 4-с/265/5/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Вайновського А. М., за участю секретаря судового засідання Злидіної Г.В., заявника ОСОБА_1, Державного виконавця Лівобережного відділу Державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Шалабаєвої Лілії Сергіївни, представника боржника Публічного акціонерного товариства "МК "Азовсталь" в особі Чайкіної Катерини Олегівни розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі скаргу ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Лівобережного ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Шалабаєвої Л.С.

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця під час виконання судового рішення про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №256/3027/17 від 06.07.2018 року, в якій просив визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Головного ТУЮ у Донецькій області Шаблаєвої Л.С. про закінчення виконавчого провадження ВП №56730571 від 12.07.2018 року, виконавчий лист повернути до відділу для подальшого виконання.

В обґрунтування скарги зазначив про те, що на виконання рішення Апеляційного суду Донецької області від 26.06.2018 року, Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області було видано виконавчий лист №265/3037/17 від 06.07.2018 року про стягнення з ПРАТ "МК "Азовсталь" на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 102 267,76 грн, судових витрат в розмір 1 167,08 грн. Постановою державного виконавця Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Головного ТУЮ у Донецькій області Шаблаєвою Л.С. про відкриття виконавчого провадження від 10.07.2018 року №56730571, відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом. 12.07.2018 року держвиконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №56730571 на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ "Про виконавче провадження", тобто у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Проте, зі стягнутих за рішенням суду на його користь сум середнього заробітку та судового збору в розмірі 102 267,76 грн та 1 167 грн, відповідно, ним отримано лише 83 492,62 грн. Отже, у зв'язку з невиконанням рішення суду згідно з виконавчим документом у держвиконавця не було законних підстав для закінчення виконавчого провадження та винесення відповідної постанови.

Під час розгляду скарги, заявник її доводи підтримав, надав пояснення аналогічні викладені в ній, окрім того, посилався на п.6 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", згідно якого роботодавець зобов'язуваний сплатити всю суму, а також на порушення держвиконавцем під час проведення виконавчих дій п.1, 2, 3 ст.11 ЗУ "Про виконавче провадження" щодо невжиття заходів, необхідних для своєчасного та в повному обсязі виконання рішення у спосіб та в порядку встановленому виконавчим документом. Просив скаргу задовольнити, визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Головного ТУЮ у Донецькій області Шаблаєвої Л.С. про закінчення виконавчого провадження ВП №56730571 від 12.07.2018 року, виконавчий лист повернути до відділу для подальшого виконання.

Представник Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Головного ТУЮ у Донецькій області Шаблаєва Л.С., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, пояснила, що підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №56730571 від 12.07.2018 року стало добровільне, тобто до відкриття виконавчого провадження, виконання боржником ПРАТ "МК "Азовсталь" рішення Апеляційного суду Донецької області від 26.06.2018 року про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 102 267,76 грн, судових витрат в розмір 1 167,08 грн. Платіжним дорученням від 06.07.2018 року на рахунок стягувача боржником перераховано 83 492,62 грн, з яких 82 325,54 грн - середній заробіток за час вимушеного прогулу за відрахуванням податку з доходів фізичних осіб в розмірі 18 408,20 грн та військового збору в сумі 1 534,02 грн, та 1 167,08 грн судові витрати по сплаті судового збору. Вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження №56730571 від 12.07.2018 року законною, просила відмовити у скарзі.

Представник боржника ПРАТ "МК "Азовсталь" Чайкіна К.О., яка також брала участь під час розгляду скарги, вважаючи скаргу не обґрунтованою пояснила, що що підприємством було здійснено розрахунок середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за рішенням Апеляційного суду Донецької області від 26.06.2018 року за період з 11.04.2017 року по 26.06.2018 року та нараховано 102 267,76 грн. Після чого зі вказаної суми було відраховано податки та збори в сумі 18 408,20 грн та 1 534,02 грн, відповідно розмір середнього заробітку зменшився на суму податків і зборів, середній заробіток в розмірі 82 325,55 грн, а також судовий збір в сумі 1 167,08 грн було перераховано на рахунок стягувача.

Заслухавши пояснення стягувача, боржника, державного виконавця, дослідивши скаргу та додані до неї письмові докази, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що постановою Апеляційного суду Донецької області від 26.06.2018 року з ПРАТ "МК "Азовсталь" на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 102 267,76 грн, судові витрати в розмір 1 167,08 грн.

Згідно з Конституцією України, статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для виконання всіх органів влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, визначені ЗУ "Про виконавче провадження".

06.07.2018 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області виданий виконавчий лист про стягнення з ПРАТ "МК "Азовсталь" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 102 267,76 грн, судові витрати в розмір 1 167,08 грн.

За вказаним виконавчим листом 10.07.2018 року державним виконавцем Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Головного ТУЮ у Донецькій області Шаблаєвою Л.С. відкрито виконавче провадження №56730571, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.07.2018 року, яку спрямовано сторонам виконавчого провадження.

Згідно розрахунку боржника, ОСОБА_1 за рішенням Апеляційного суду Донецької області від 26.06.2018 року нараховано середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.04.2017 року по 26.06.2018 року, в розмірі 102 267,76 грн. До виплати ОСОБА_1, з урахуванням податку з доходів фізичних осіб в сумі 18 408,20 грн та військового збору в сумі 1 534,02 грн, підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 82 325,55 грн.

06.07.2018 року, на виконання рішення Апеляційного суду Донецької області від 26.06.2018 року, боржником перераховано ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.04.2017 року по 26.06.2018 року в розмірі 82 325,55 грн, судовий збір в розмірі 1 167,08 грн, а разом 83 492,62 грн, що не заперечується стягувачем ОСОБА_1.

Пунктом 9 ч.1 ст.29 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст.447 ЦПК України).

12.07.2018 року державним виконавцем Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Головного ТУЮ у Донецькій області Шаблаєвою Л.С., на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ "Про виконавче провадження", закінчено виконавче провадження за виконавчим листом №265/3027/17, виданим Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області від 06.07.2018 року про стягнення з ПРАТ "МК "Азовсталь" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 102 267,76 грн, судових витрат в розмір 1 167,08 грн, про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №56730571 від 12.07.2018 року.

Зі змісту оскаржувальної постанови вбачається, що платіжним дорученням від 06.07.2018 року на рахунок стягувача ОСОБА_1 боржником ПРАТ "МК "Азовсталь" перераховано 83 492,62 грн, з яких 82 325,54 грн - середній заробіток за час вимушеного прогулу за відрахуванням податку з доходів фізичних осіб в розмірі 18 408,20 грн та військового збору в сумі 1 534,02 грн, та 1 167,08 грн судові витрати по сплаті судового збору.

Як зазначалося, факт отримання боржником грошових коштів в розмірі 83 492,62 грн на виконання виконавчого листа №265/3027/17, виданим Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області від 06.07.2018 року, ОСОБА_1 не оспорюється, а оспорюється рішення держвиконавця про закінчення виконавчого провадження тоді як з присуджених 102 267,76 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу йому було перераховано лише 82 325,54 грн, тобто рішення суду не було виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Щодо розбіжностей у сумі нарахованого та сплаченого ОСОБА_1 боржником середнього заробітку суд вважає необхідним зазначити наступне.

Так, у вищевказаному рішенні Апеляційного суду Донецької області від 26.06.2018 року про стягнення з ПРАТ "МК "Азовсталь" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 102 267,76 грн, не зазначено, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу стягнута без урахування податків і зборів.

При цьому, при стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі статті 235 КЗпП України, суд керувався постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ цієї Постанови, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

При цьому, відрахування податків і обов'язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

Таким чином, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, державний виконавець, за наявності підтвердження перерахування боржником стягувачу ОСОБА_1 середнього заробітку в розмірі 82 325,54 грн за відрахуванням податку з доходів фізичних осіб в сумі 18 408,20 грн та військового збору в сумі 1 534,02 грн, а також судового збору в розмірі 1 167,08 грн (платіжне доручення №5 від 06.07.2018 року) законно та обґрунтовано виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №56730571 від 12.07.2018 року, оскільки рішення суду було виконано в повному обсязі згідно виконавчого документа.

Частинами 2, 3 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінивши обставини справи та надані суду докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, проаналізувавши вимоги діючого законодавства, суд приходить до переконання що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №56730571 від 12.07.2018 року винесена державним виконавцем Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Головного ТУЮ у Донецькій області Шаблаєвою Л.С. відповідно до закону, в межах її повноважень, право заявника не порушено, а тому відмовляє в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Лівобережного відділу Державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Шалабаєвої Лілії Сергіївни - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання до Донецького Апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст ухвали складено 17 березня 2019 року.

Суддя _________________А.М. Вайновський