УХВАЛА

15 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №203/1035/19

провадження № 61-17887ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А, розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», Центральний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року, у задоволенні скарги відмовлено.

У жовтні 2019 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року, в якій просить суд скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту третього частини четвертої статті 393 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, однак, таких документів до касаційної скарги не долучено.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого посилається на те, що як фізична особа-підприємець припинила свою діяльність, має на утриманні двох дітей, має статус матері одиночки, за останній звітний рік отримала доходи в розмірі 1104,49 грн, 5% якої менше ніж розмір судового збору, на підставі чого просила звільнити від сплати судового збору.

Вивчивши дане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з огляду на такі підстави.

За змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою, зокрема, звільнити від сплати судового збору за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За правилами статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

На підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 до касаційної скарги додала копію довідки Пенсійного Фонду України форми ОК-7, з якої вбачається отримання ОСОБА_1 доходів за 2011-2016 роки, а також копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, за змістом якої за останній календарний рік ОСОБА_1 отримано 1104,49 грн доходів в січні та лютому 2019 року, та яка містить примітку, що інформація потребує уточнення у податкових агентів.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Верховний Суд зауважує, що надані ОСОБА_1 докази не містять достатньої та достовірної інформації про низький рівень доходів за попередній рік, а саме за період з жовтня 2018 року до вересня 2019 року включно. Така інформація міститься лише в копії відомостей з державного реєстру, однак з огляду на примітку в даних відомостях для достовірності вказаних даних необхідно надати додаткові докази, а відтак клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» станом на 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA7026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження cплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не сплачено cудовий збір у розмірі, встановленому законом, а відтак скаржнику необхідно надати до суду оригінал платіжного документу про сплату судового збору.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш