1Справа № 335/9449/19 2/335/2462/2019
РІШЕННЯ
15 жовтня 2019 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючий суддя Апаллонова Ю.В., за участю секретаря Жечевої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про зобов`язання вчинити певні дії, -
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що у зв`язку із захворюванням органів руху визнана інвалідом І групи загального захворювання, безстроково. Вона проживає у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена кімната розташована на дев`ятому поверсі гуртожитку, який не пристосований до життя людини з обмеженими можливостями інваліда, який переміщається за допомогою інвалідного візка. Відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інваліда №505 від 17 лютого 2015 р., виданої медико-соціальною експертною комісією Шевченківського району м. Запоріжжя, за розділом «Соціальна та побутова реабілітація», інвалід потребує заміну житлової площі, у зв`язку із непристосованістю житлового помешкання до життєдіяльності інваліда.
Позивач просить зобов`язати Виконавчий комітет Запорізької міської ради та Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Комунарському району провести заміну житла, пристосованого до потреб інваліда ОСОБА_1 . відповідності до Індивідуальної програми реабілітації інваліда.
Ухвалою від 23.08.2019 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін.
11.09.2109 року від районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району до суду надійшов відзив. У відзиві відповідач зазначає, що Запорізькою міською радою не надано повноважень районним адміністраціям щодо розгляду питань заміни житла інвалідам, пристосованого до їх потреб у відповідності до індивідуальної програми реабілітації інваліда. Тому вимоги щодо зобов`язання районної адміністрації провести заміну житла є безпідставними. Гуртожиток, де мешкає позивач не належить до житлового фонду комунальної власності міста, є приватною власністю ТОВ «СоцСфера». На звернення адміністрації власник гуртожитку надав позивачеві інше жиле приміщення, де зробив косметичний ремонт, встановив кондиціонер, розширив двері пройому, ліквідував пороги між кімнатами, кухнею та санвузлом, для постійного догляду за позивачем її дочку переселено до сусідньої кімнати. Позивач з родиною перебуває на квартирному обліку для одержання житла за місцем проживання з 18 липня 1991 р. Районною адміністрацією були вжиті всі необхідні заходи в межах повноважень щодо розгляду питань виконання приписів ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».
Також від виконавчого комітету Запорізької міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування цього посилається на те, що порядок надання житла передбачений Житловим кодексом України. Громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, житлові приміщення надаються в порядку черговості. Позовні вимог позивача засновані на ст.30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», однак вимоги даної статті не зобов`язують та не передбачають дій виконавчого комітету міської ради, щодо надання житла в іншому порядку.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. На задоволенні позову наполягає. У судовому засіданні 24.09.2019 року представник позивача- адвокат Турчинський М.І. позовні вимоги підтримав, наполягаючи на їх задоволенні саме шляхом зобов`язання одночасно двох відповідачів провести заміну житла, пристосованого до потреб інваліда ОСОБА_1 . відповідності до Індивідуальної програми реабілітації інваліда. Також зазначив, що дійсно раніше ОСОБА_1 подавався позов до відповідачів, однак у порядку адміністративного судочинства, ухвалою суду касаційної інстанції судові рішення скасовані та провадження у справі закрито, у зв`язку і чим даний позов подано в порядку цивільного судочинства. Також зазначив, що під час минулого судового процесу відповідачем вирішено питання щодо надання житлового приміщення, яке відповідає потребам інваліда в гуртожитку по АДРЕСА_2 , однак на теперішній час це приміщення на реконструкції, а позивача не забезпечено приміщенням, яке відповідає потребам інваліда, а тому просив суд задовольнити позов в обраний позивачем спосіб.
Представник відповідача районної адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району в судове засідання не з`явилися, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов не визнала. У судовому засіданні 24.09.2019 пояснила, що Запорізькою міською радою не надано повноважень районним адміністраціям щодо розгляду питань заміни житла інвалідам, пристосованого до їх потреб у відповідності до індивідуальної програми реабілітації інваліда. Тому вимоги щодо зобов`язання районної адміністрації провести заміну житла є безпідставними. Гуртожиток, де мешкає позивач не належить до житлового фонду комунальної власності міста, є приватною власністю ТОВ «СоцСфера». На звернення адміністрації власник гуртожитку надав позивачеві інше жиле приміщення, де зробив косметичний ремонт, встановив кондиціонер, розширив двері пройому, ліквідував пороги між кімнатами, кухнею та санвузлом, для постійного догляду за позивачем її дочку переселено до сусідньої кімнати. Позивач з родиною перебуває на квартирному обліку для одержання житла за місцем проживання з 18 липня 1991 р. Районною адміністрацією були вжиті всі необхідні заходи в межах повноважень щодо розгляду питань виконання приписів ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».
Представник відповідача виконавчого комітету Запорізької міської ради в судове засідання не з`явилися, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов не визнала. В судовому засіданні 24.09.2019 року пояснила, що порядок надання житла передбачений Житловим кодексом України. Громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, житлові приміщення надаються в порядку черговості. Позовні вимог позивача засновані на ст.30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», однак вимоги даної статті не зобов`язують та не передбачають дій виконавчого комітету міської ради, щодо надання житла в іншому порядку. Повідомила, що Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 20.12.2017 №55 «Про бюджет міста на 2018 рік» до бюджету міста Запоріжжя на 2018 рік включено видатки на проведення робіт по реконструкції нежитлового приміщення в гуртожитку по АДРЕСА_2 : п`ять житлових кімнат та житловий блок, пристосований до потреб інваліда. 01.10.2019 на виконання робіт з реконструкції першого поверху приміщення №226 по вул.В. АДРЕСА_2 , надання якої планується позивачу між департаментом з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради та ТОВ «Будівельне підприємство «Анкер» укладено договір підряду Відповідно до додаткової угоди до вищезазначеного договору від 27.06.2019 строк виконання робіт встановлюється згідно з Графіком. Закінчення робіт грудень 2019 року. ОСОБА_1 систематично надаються роз`яснення (як письмово та і у телефонній розмові) щодо вжитих заходів по реконструкції вищезазначеного об`єкту. Після завершення робіт по реконструкції та введення його в експлуатацію відповідно до вимог діючого законодавства, житловий блок, пристосований до потреб інваліда в гуртожитку по АДРЕСА_2 буде наданий родині ОСОБА_1 . З наведених підстав представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до п. 2 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо обліку громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов: розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.
Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР(ст. 31 ЖК).
За положеннями ст. 43 ЖК громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» діяльність держави щодо інвалідів виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті та полягає, зокрема, у виявленні, усуненні перепон і бар`єрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню потреб, забезпеченні виконання індивідуальної програми реабілітації інвалідів; наданні пристосованого житла. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування сприяють забезпеченню прав інвалідів щодо включення до суспільного життя нарівні з іншими громадянами.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилалася на приписи ст.30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».
Відповідно до вимог ст.30 Закону України № 875 жилі приміщення, займані особами з інвалідністю або сім`ями, у складі яких вони є, під`їзди, сходові площадки будинків, в яких мешкають особи з інвалідністю, мають бути обладнані спеціальними засобами і пристосуваннями відповідно до індивідуальної програми реабілітації, а також телефонним зв`язком. Обладнання зазначених жилих приміщень здійснюється органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями, у віданні яких знаходиться житловий фонд. Обладнання індивідуальних жилих будинків, в яких проживають особи з інвалідністю, здійснюється підприємствами, установами і організаціями, з вини яких настала інвалідність, а в інших випадках - відповідними органами місцевого самоврядування. У разі невідповідності житла особи з інвалідністю вимогам, визначеним висновком медико-соціальної експертизи, і неможливості його пристосування до потреб особи з інвалідністю може провадитись заміна жилої площі. Органи місцевого самоврядування забезпечують виділення земельних ділянок особам з інвалідністю із захворюваннями опорно-рухового апарату під будівництво гаражів для автомобілів з ручним керуванням поблизу місця їх проживання.
Згідно з ч. 1 ст.28 Конвенції про права осіб з інвалідністю Держави-учасниці визнають право осіб з інвалідністю на достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей, що включає достатнє харчування, одяг та житло, і на безперервне поліпшення умов життя й вживають належних заходів для забезпечення та заохочення реалізації цього права без дискримінації за ознакою інвалідності.
В судовому засідання встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом 1 групи загального захворювання (ампутація ноги); мешкає в кімнаті, розташованій на дев`ятому поверсі гуртожитку АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 .
Відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інваліда від 17 лютого 2015 р., виданої медико-соціальною експертною комісією Шевченківського району м. Запоріжжя, ОСОБА_1 потребує заміни житлової площі, у зв`язку із непристосованістю житлового помешкання до життєдіяльності інваліда.
Наданими представником позивача документами встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідачів щодо пристосування житлового приміщення, в якому мешкає ОСОБА_1 , до потреб інваліда або проведення заміни жилої площі у відповідності зі ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».
Відповідно до листа ТОВ «Соцсфера» від 28.05.2015 року ОСОБА_1 була надана більша за площею кімната з виходом вікон на північний бік будівлі. Також у кімнаті зроблено косметичний ремонт, розширені дверні пройми, іквідовані пороги між кімнатами, кухнею та санвузлом. Разом із тим, переселення ОСОБА_1 на перший поверх є неможливим, оскільки на першому поверсі розташовані адміністративні приміщення не пристосовані для проживання громадян. У відповіді від 13.02.2015 року ТОВ «Соцсфера» зазначено про неможливість обладнання пандусом гуртожитку з інженерно- технічних причин.
Листом від 12 жовтня 2015 р. районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району повідомила, що гуртожиток, де мешкає ОСОБА_1 є приватною власністю ТОВ «СоцСфера». На звернення адміністрації власник гуртожитку надав позивачеві інше жиле приміщення, де зробив косметичний ремонт, встановив кондиціонер, розширив двері пройому, ліквідував пороги між кімнатами, кухнею та санвузлом, для постійного догляду за позивачем її дочку переселено до сусідньої кімнати. Позивач з родиною перебуває на квартирному обліку для одержання житла за місцем проживання з 18 липня 1991 р. Районна адміністрація також звернулась до власника гуртожитку з пропозицією надати ОСОБА_1 житлове прощення на першому поверсі, однак відповідь на цю пропозицію не отримала. Аналогічній лист від 26 жовтня 2015 р. позивач отримала від заступника міського голови м. Запоріжжя.
Таким чином, виходячи з підстав заявленого позову та встановлених судом обставин, суд зазначає, що ОСОБА_1 має бути забезпечена житлом пристосованим до потреб інваліда у відповідності до Індивідуальної програми реабілітації інваліда, проте вказані вище норми закону, у тому числі і ст. 30 Закону України №875 визначають право осіб з інвалідністю на поступове поліпшення умов життя, в тому числі і житлових умов, але вони не встановлюють для відповідних органів беззаперечного обов`язку надання іншого житла, у разі невідповідності потребам особи з інвалідністю займаного нею житлового приміщення, всупереч правам і інтересам інших осіб, які також потребують поліпшення житлових умов.
Отже, вказана позивачем як підстава позову норма щодо заміни житлової площі не є імперативною та не зобов`язує органи місцевого самоврядування вчиняти дії із заміни, а надає таке право.
За приписами ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Діючим законодавством не передбачено порядок заміни жилої площі інвалідів у разі неможливості його пристосування до потреб інваліда, порядок надання житлового приміщення регулюється нормами ЖК України, яким також не передбачено порядок заміни жилого приміщення, отже у суду відсутні правові підстави для зобов`язання провести заміну житла.
При вирішенні позову також враховуються і положення ст.ст. 42,43 Житлового кодексу УРСР, згідно до якого, житлові приміщення надаються громадянам, які перебувають на квартирному обліку в порядку черговості.
З матеріалів справи вбачається, що родина ОСОБА_1 із трьох осіб перебуває на квартирному обліку для поліпшення житлових умов в районній адміністрації по Комунарському району Запорізької міської ради з 18.07.1991. Станом на 01.01.2019 ОСОБА_1 в загальній черзі на отримання житла числиться під №974, кооперативної першочергової-262 та черга на отримання житлового приміщення за часом взяття на квартирний облік у позивача не надійшла, тому надання позивачу жилої площі у безчерговому порядку буде порушувати діюче житлове законодавство та права інших громадян, які раніше прийняті на квартирний облік.
Під час судового розгляду судом також встановлено і не заперечується учасниками справи, що у 2016 році ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до виконавчого комітету Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про оскарження бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії. Постановою Комунарського районного суду від 10.06.2016 по справі №33/668/16-а частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, разом із тим, зазначена постанова не набрала законної сили, у зв`язку із тим, що була скасована судом касаційної інстанції та провадження у справі закрито, у зв`язку і чим даний позов подано в порядку цивільного судочинства.
Як повідомлено у судовому засіданні представником відповідача виконкому ЗМР, під час виконання постанови суду, яка у подальшому була скасована, питання щодо заміни житла ОСОБА_1 було винесене на засідання Комітету доступності інвалідів та інших мало- мобільних груп населення до об`єктів соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури Запорізької міської ради (далі Комітет), яке відбулося у вересні 2017 року. На виконання доручення голови комітету КП «Наше місто» Запорізької міської ради проведена робота щодо обстеження вільних приміщень, які можливо переобладнати до потреб інвалідів. Виявлено нежитлове приміщення № АДРЕСА_5 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_6 (на теперішній час ОСОБА_2 . ОСОБА_3 ) розташоване на першому поверсі площею 178,8 кв.м.
Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 20.12.2017 №55 «Про бюджет міста на 2018 рік» до бюджету міста Запоріжжя на 2018 рік включено видатки на проведення робіт по реконструкції нежитлового приміщення в гуртожитку по АДРЕСА_2 : п`ять житлових кімнат та житловий блок, пристосований до потреб інваліда. На теперішній час розроблена проектно-кошторисна документація, отримано позитивний експертний звіт, проведена процедура закупівлі у системі «Прозоро» відповідно до вимог діючого законодавства. 01.10.2019 на виконання робіт з реконструкції першого поверху приміщення №226 по вул.В.Сергієнка надання якої планується позивачу між департаментом з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради та ТОВ «Будівельне підприємство «Анкер» укладено договір підряду №ВС№30/ДПР по об`єкту «реконструкція першого поверху приміщення №226 по АДРЕСА_6 (договір з додатковими угодами додається). Відповідно до додаткової угоди до вищезазначеного договору від 27.06.2019 строк виконання робіт встановлюється згідно з Графіком. Закінчення робіт грудень 2019 року. Згідно до наданих відповідачем відповідей на запити ЗМР ОСОБА_1 систематично надаються роз`яснення щодо вжитих заходів по реконструкції вищезазначеного об`єкту (від 23.08.2018, 09.10.2018, 03.12.2018, 01.02.2019, 05.04.2019, 05.07.2019, 25.07.2019).
Більш того, судом встановлено, що районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району є виконавчим органом Запорізької міської ради в районі міста, підзвітна і підконтрольна міській раді, підпорядкована виконавчому комітету міської ради, міському голові. Районна адміністрація діє на підставі і в межах повноважень, наданих Положенням «Про району адміністрацію Запорізької міської ради по Жовтневому, Заводському, Комунарському, Ленінському, Орджонікідзевському, Хортицькому, Шевченківському району», затвердженим рішенням міської ради від 30.08.2017 р. № 75. Вказаним Положенням районній адміністрації не надано повноважень щодо розгляду питання заміни інвалідам житла, пристосованого до їх потреб у відповідності до індивідуальної програми реабілітації інваліда.
Враховуючи наведене, суд за результатами судового розгляду приходить до висновку, що ОСОБА_1 має бути забезпечена житлом пристосованим до потреб інваліда, однак, з урахуванням обраного позивачем способу захисту, формулювань позову, у задоволенні позову суд відмовляє у зв`язку із відсутністю обов`язку у відповідачів замінити житлове приміщення та недоведеність порушення відповідачами прав позивача, що в свою чергу могло би бути підставою для зобов`язання їх вчинити певні дії в обраний позивачем спосіб за рішенням суду.
Керуючись ст. ст. 2,4,5,81,89, 261,263-265,268,273 ЦПК України ,
У задоволені позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 18 жовтня 2019 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова