Справа № 202/5297/19
Провадження № 2/202/2075/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

15 жовтня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання - Репіної А.С.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» про поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 19.01.2015 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Український Рітейл». Так відповідно до наказу № 22-к від 19.01.2015 року її було прийнято на посаду менеджера з реклами відділу стимулювання збуту департаменту маркетингу. 05.05.2015 року згідно Наказу № 159-к від 28.04.2015 року позивач була переведена на посаду менеджера відділу закупівель швидкопсувних товарів департаменту закупівель. 21.03.2016 року, згідно з Наказом № 102-к від 21.03.2016 року ОСОБА_1 переведена на посаду категорійного менеджера (управітеля) із закупівель сухих товарів комерційного департаменту. 09.10.2017 року, відповідно до наказу № 263-к від 09.10.2017 року переведена на посаду категорійного менеджера із закупівель сухих товарів комерційного департаменту. 12.09.2018 року, згідно з Наказом № 373-к від 12.09.2018 року ОСОБА_1 переведена на посаду керівника групи із закупівель овочів та фруктів комерційного департаменту. Відповідно до Наказу № 265-к від 04.07.2019 року позивача звільнено на підставі п. 2 ст. 42 КЗпП України, за втрату довір`я з боку власника.

Разом з тим, позивач зазначає, що її робота не була пов`язана з безпосереднім обслуговуванням матеріальних цінностей, що є однією з умов для звільнення за п. 2 ст. 41 КЗпП України. Позивач вважає, що її звільнення є незаконним та відбулось із грубим порушенням трудового законодавства, тому просить визнати її звільнення незаконним та поновити позивача на посаді керівника груп закупівель овочів та фруктів комерційного департаменту ТОВ «Український Рітейл».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2019 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

16 вересня 2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник зазначила, що позивачем були скоєні протиправні дії, які виразились в одержанні неправомірної вигоди, тому ОСОБА_2 було звільнено, на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України, через втрату до неї довір`я з боку власника.

Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач з 19.01.2015 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Український Рітейл». Так, згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання 19.01.2015 року ТОВ «Український Рітейл» була прийнята на посаду менеджера з реклами, а подальшому 12.09.2018 року ОСОБА_1 було переведено по посаду керівника групи із закупівель овочів та фруктів комерційного департаменту. 04.07.2019 року позивач звільнена у зв`язку із втратою довір`я з боку власника, за п. 2 ст. 41 КЗпП України, на підставі Наказу № 265-к від 04.07.2019 року

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 41 КЗпП, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Таким чином, для розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України потрібна наявність таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл і т.ін.); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу».

Як стверджує ОСОБА_1 , її звільнення на підставі вказаної статті є незаконним, оскільки вона не є особою, яка безпосередньо обслуговує грошові, товарні та культурні цінності, а звільнення здійснено фактично за втрату довіри, без визначення конкретного проступку.

З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року в справі №273/212/16-ц.

Разом з тим, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження законності звільнення позивача, зокрема не доведено, що остання є працівником, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, а також те, що ОСОБА_1 було вчинено винні дії, які дають підстави для втрати довір`я з боку власника.

Таким чином, ОСОБА_1 було звільнено з існуванням лише однієї з умов, за наявності яких можливо розірвання трудового договору, за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, тому суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 по підставі Наказу № 265-К від 04.07.2019 року здійснено без законної підстави.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

Таким чином, суд доходить висновку, що ОСОБА_2 було звільнено без законної підстави, тому остання підлягає поновленню на роботі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 768,40 грн. судового збору

На підставі п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 21, 41, 233-235 КЗпП України, ст. 23 ЦК України, ст.ст. 10,12,13, 81, 83 141,259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, , суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» про поновлення на роботі - задовольнити.

Визнати незаконним звільненням ОСОБА_1 з посади керівника групи із закупівель овочів та фруктів комерційного департаменту Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл».

Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на посаді керівника групи із закупівель овочів та фруктів комерційного департаменту Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» , з 04 липня 2019 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, к. 207) на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський