РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2019 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.,
при секретарі Балан Т.В.,
за участі позивача ОСОБА_1,
представника позивача адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування
08.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до відповідача ОСОБА_3, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 10 по 1-му Лазьківському в*їзду в м. Харкові, усунувши позивачу перешкоди у користуванні власністю.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 10.08.2018 року позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків позову.
01.10.2018 року до суду подана уточнена позовна заява ОСОБА_1
Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 05.10.2018 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.
В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що вона є власницею будинку за адресою: м. Харків, 1-й Лазьківський в*їзд, 10 на підставі договорів дарування, в якому зареєстровано місце проживання її колишнього чоловіка ОСОБА_3 З відповідачем вони розірвали шлюб 08.02.2013 року. З 2014 року, коли стосунки між колишніми подружжя погіршились, відповідач зібрав свої речі та пішов з будинку і станом на теперішній час звязки з ним розірвані, належні йому речі в будинку позивача відсутні, комунальні платежі відповідач не сплачує та на момент подачі позову вже понад рік не проживає в даному приміщенні. У звязку з викладеним, позивач змушена була звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Харків, 1-й Лазьківський в*їзд, 10 та усунути порушення її прав власника та користування майном.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, будучи завчасно повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи судовими повістками, відзиву до суду не подав.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.
Звертаючись з позовом до суду, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач, колишній чоловік позивачки ОСОБА_3, зареєстрований у її житловому будинку, проте в будинку не проживає, перешкод в користуванні житловою площею йому ніхто не чинив, будинком відповідач не цікавиться та не користується, комунальні платежі не сплачує, речей його в будинку немає.
В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок в місті Харкові за адресою по 1-му Лазьківському в*їзду, 10 на підставі договорів дарування від 25.03.2013 року та від 26.03.2013 року. (а.с.11-14) Даний будинок не спільною сумісною власністю подружжя.
Судом також встановлено, що в зазначеному будинку зареєстровано відповідача ОСОБА_3 згідно довідки з реєстру територіальної громади м.Харкова від 04.10.2018, наданої на електронний запит суду.(а.с. 29)
Згідно копії рішення Київського районного суду м.Харкова від 08.02.2013 шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4 розірвано.(а.с. 15)
Позивач зазначає, що сплачує комунальні послуги за користування житлом за вказаною адресою самостійно, на підтвердження чого надала суду копії платіжних документів.(а.с.27-28)
Відповідно до акту, складеного за вищевказаною адресою за участю сусідів, ОСОБА_3 у будинку за адресою: м. Харків, 1-й Лазьківський в*їзд, 10 не проживає з 2011 року, його місцезнаходження невідоме. (а.с.25)
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 зазначили, що дійсно протягом останніх двох років відповідач ОСОБА_3 не проживає в будинку за адресою: м. Харків, 1-й Лазьківський в*їзд, 10, його речей в будинку немає і перешкод у користуванні йому ніхто не чинить.
Відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлені строки, вона в судовому порядку визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Згідно ч.З ст.71 Житлового кодексу України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Якщо виходити з розуміння сімї за житловим законодавством, то згідно ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Тут ознака постійного проживання є обовязковою умовою розуміння сімї.
Відповідно до п.39 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» 07.02.2014 №5, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом із тим одну з таких інших вимог, зокрема про позбавлення права користування житловим приміщенням.
З урахуванням викладеного, відповідач ОСОБА_3 не проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 по 1-му Лазьківському в*їзду в м. Харкові понад строків, встановлених законом і втратив право користування нею. Перешкод в користуванні житловою площею йому ніхто не чинив і є всі підстави відповідно до ст.405 ЦК України для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Таким чином, дослідивши усі надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні.
Керуючись ст.ст. 259,265,268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком № 10 по 1-му Лазьківському в*їзду в м. Харкові, усунувши позивачу ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складення рішення суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 61070, м. Харків, 1-й Лазьківський в*їзд, 10.

ОСОБА_3 - 61070, м. Харків, 1-й Лазьківський в*їзд, 10.

Суддя: