Постанова

Іменем України

10 жовтня2019 року

м. Київ

справа № 221/4255/16-ц

провадження № 61-34472 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю. та Петрова Є. В.

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», Відокремленого підрозділу Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»,

третя особа - структурний підрозділ Краснолиманського загону Служби воєнізованої охорони Відокремленого підрозділу Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", виконавча дирекція Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на заочне рішення Волноваського районного суду Донецької області від 12 квітня 2017 року у складі судді Мохов Є.І. та ухвалу апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі від 14 вересня 2017 року у складі суддів: Мальцевої Є.Є., суддів - Мироненко І.П., Барков В.М.,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Укрзалізниця»), Відокремленого підрозділу Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Відокремлений підрозділ Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» про зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що з 05 квітня 2006 року по 31 листопада 2015 року він перебував у трудових відносинах з Волноваською стрілецькою командою Ясинуватського загону воєнізованої охорони ДП «Донецька залізниця» м. Ясинувата на посаді стрільця. На теперішній час перебуває у трудових відносинах з Регіональною філією «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

У зв`язку з побутовою травмою з 04 липня 2015 року по 17 серпня 2015 року перебував на лікарняному.

Після отримання лікарняного листа позивач неодноразово звертався із заявою, щодо оплати лікарняного до керівництва ПАТ «Українська залізниця» та відокремленого підрозділу Регіональної філії «Донецька залізниця», до Виконавчої дирекція Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але до теперішнього часу лікарняний не оплачений, документи не передані до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Із відповідей не зрозуміло хто і яким чином буде здійснювати оплату лікарняного листа, виданого на підконтрольній території.

Оригінал лікарняного листа переданий до бухгалтерії структурного підрозділу Краснолиманського загону Служби воєнізованої охорони Відокремленого підрозділу Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» - 29 липня 2016 року.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Ясинуватський загін воєнізованої охорони ДП «Донецька залізниця» 22 лютого 2016 року закрито.

Оскільки Ясинуватський загін воєнізованої охорони ДП «Донецька залізниця» був відокремленим підрозділом ДП «Донецька залізниця», то після закриття відокремленого підрозділу зазначена державна установа, є правонаступником.

Також посилався на те, що оскільки він є особою, що застрахована в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки працював на підприємстві, яке входило до складу ДП «Донецька залізниця» на умовах трудового договору з повним робочим днем, а отже має право на отримання допомоги у зв`язку із знаходженням на лікарняному.

Належна допомога йому виплачена не була, оскільки на той час органи фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності покинули території Донецька та Луганської областей, які були не підконтрольні Україні, у зв`язку з чим керівництво підприємства, яке знаходилось в м. Ясинувата Донецької області, не мало можливості направити заяву - розрахунок за призначенням. У зв`язку із чим, зазначений лікарняний лист залишився не оплаченим.

ПАТ «Українська залізниця» є правонаступником усіх підприємств залізничного транспорту, в тому числі ДП «Донецька заліниця» та структурних підрозділів, що входили до його складу.

Згідно з Постановю Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення ПАТ «Українська залізниця» з 01 грудня 2015 року створена філія «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця». До складу філії включені всі раніше діючі підприємства, які знаходяться на території підконтрольній Україні, в тому числі і Волноваська стрілецька команда структурного підрозділу «Краснолиманський загін воєнізованої охорони ПАТ «Укрзалізниця».

На підставі наведеного вище просив суд зобов`язати ПАТ «Українська залізниця» в особі відокремленого підрозділу Регіональної філії «Донецька залізниця» нарахувати матеріальне забезпечення за 22 днів у періоді тимчасової втрати працездатності з 04 липня 2015 року по 17 серпня

2015 року за листком непрацездатності АГУ № 351582.

Зобов`язати ПАТ «Українська залізниця» в особі відокремленого підрозділу Регіональної філії «Донецька залізниця» звернутись до Слав`янської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності із заявою - розрахунком про нарахування йому матеріального забезпечення за 20 днів у періоді тимчасової втрати працездатності з 09 липня 2015 року по 17 серпня 2015 року за листком непрацездатності АГУ № 351582.

Зобов`язати ПАТ «Українська залізниця» в особі відокремленого підрозділу Регіональної філії «Донецька залізниця» призначити та виплатити йому матеріальне забезпечення за період з 04 липня 2015 року по 08 липня 2015 року відповідно до листка непрацездатності АГУ № 351582.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 12 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано ПАТ «Українська залізниця» в особі відокремленого підрозділу Регіональної філії «Донецька залізниця» нарахувати ОСОБА_1 матеріальне забезпечення за 22 днів у період тимчасової втрати працездатності з 04 липня 2015 року по 17 серпня 2015 року за листком непрацездатності АГУ № 351582.

Зобов`язано ПАТ «Українська залізниця» в особі Відокремленого підрозділу Регіональної філії «Донецька залізниця» звернутись до Слав`янської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності із заявою-розрахунком про нарахування ОСОБА_1 матеріального забезпечення за 20 днів у періоді тимчасової втрати працездатності з 09 липня 2015 року по 17 серпня 2015 року за листком непрацездатності АГУ № 351582.

Зобов`язано ПАТ «Українська залізниця» в особі Відокремленого підрозділу Регіональної філії «Донецька залізниця» призначити та виплатити ОСОБА_1 матеріальне забезпечення за період з 04 липня 2015 року по 08 липня 2015 року відповідно до листка непрацездатності АГУ № 351582.

Вирішено питання судового збору.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 27 червня 2017 року заява регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» про перегляд заочного рішення від 12 квітня 2017 року залишена без задоволення.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу не нараховане матеріальне забезпечення за період тимчасової непрацездатності, оскільки підприємство, де працював позивач, не звернулося до відповідного відділення Фонду соціального страхування з заявою-розрахунком про нарахування такого забезпечення. Але, оскільки позивач є застрахованою особою та звернувся з такими вимогами до підприємства, в яке увійшло підприємство, де він працює, тому його вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі

від 14 вересня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Українська залізниця» Малиновського Павла Анатолійовича - відхилено, заочне рішення Волноваського районного суду Донецької області від 12 квітня 2017 року залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції апеляційний суд виходив з того, що правильним є висновок суду щодо позивач обґрунтованості звернення позивача до суду з такими вимогами саме до ПАТ «Укрзалізниця», а не до ДП «Донецька залізниця», оскільки законом передбачений механізм звернення з такими вимогами до підприємства - правонаступника.

Находження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

11 жовтня 2017 року регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Волноваського районного суду Донецької області від 12 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі від 14 вересня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на судові рішення та витребувано із Волноваського районного суду Донецької області справу № 221/4255/16-ц.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі Регіональна філія «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» просило оскаржувані ними судові рішення суду першої та апеляційної інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами обох інстанцій були порушені норми процесуального права, оскільки вони є неналежним відповідачем у справі, оскільки ПАТ «Укрзалізниця» не є правонаступником підприємств залізничного транспорту розташованих на тимчасово окупованих територіях та території проведення антитерористичної операції (в тому числі й ДП «Донецька залізниця»), оскільки процедура реорганізації цих підприємств та передача всіх їх прав та обов`язків до ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 12 листопада 2014 року № 604 призупинена до завершення проведення антитерористичної операції.

Заперечення на касаційну скаргу

Заперечення на касаційну скаргу не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що у період з 05 квітня 2006 року по 31 листопада 2015 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Волноваською стрілецькою командою Ясинуватського загону воєнізованої охорони ДП «Донецька залізниця» м. Ясинувата на посаді стрільця.

Згідно з листком непрацездатності серії АГУ № 351582, виданого ДЗУ Вузлова лікарня м. Волноваха станція Волноваха ДП «Донецька залізниця», позивач у період з 04 липня 2015 року по 17 серпня 2015 року був тимчасово непрацездатним.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Ясинуватський загін воєнізованої охорони «Державного підприємства «Донецька залізниця» (№ ) 22 лютого 2016 року закрито.

Також з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що «Державне підприємство «Донецька залізниця» (№ ) перебуває в стані припинення, а Волноваська стрілецька команда Ясинуватського загону воєнізованої охорони «Державного підприємства «Донецька залізниця» увійшла до складу структурного підрозділу «Краснолиманський загін воєнізованої охорони регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». З 01 лютого 2015 року Волноваська стрілецька команда Ясинуватського загону воєнізованої охорони «Державного підприємства «Донецька залізниця» переведена в м. Красний Ліман.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення ПАТ «Українська залізниця», з 01 грудня 2015 року створена філія «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

До складу філії включені всі раніше діючі підприємства, які знаходяться на території підконтрольній Україні, в тому числі і Волноваська стрілецька команда структурного підрозділу «Краснолиманський загін воєнізованої охорони ПАТ «Укрзалізниця».

Позивач передав лікарняний лист в бухгалтерію саме «Краснолиманського загону воєнізованої охорони регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», тобто, роботодавцю.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до положень статті 255 КЗпП України види матеріального забезпечення та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням працівникам, умови їх надання та розміри визначаються законами України з окремих видів загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншими нормативно-правовими актами, які містять норми щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» роботодавець зобов`язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 22 та частини другої статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків: тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві. Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення страхувальник-роботодавець нараховує суми матеріального забезпечення та оформлює заяву-розрахунок. Для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування (для зареєстрованих після 01 січня 2011 року) (далі - місце обліку), із заявою-розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства (абз. 1 п. 4, п. 5 постанови Правління фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності «Про затвердження Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності» № 26 від 22 грудня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» матеріальне забезпечення у зв`язка із тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору, призначається та надається за основним місцем роботи.

Згідно до пункту другого статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі ліквідації (реорганізації) підприємства, установи, організації, матеріальне забезпечення за страховими випадками, які настали до їх ліквідації (реорганізації), виплачується застрахованим особам їх правонаступником, а в разі відсутності правонаступника - робочим органом Фонду за місцем здійснення обліку ліквідованого підприємства, установи, організації як страхувальника.

Як встановлено та досліджено судами першої та апеляційної інстанції, ПАТ «Укрзалізниця» визнає свої зобов`язання перед позивачем щодо оплати лікарняного по тимчасовій непрацездатності, відповідно до листа від 20 липня 2016 року. Так, з листа керівництва ПАТ «Укрзалізниця» до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від 02 липня 2016 року встановлено та досліджено судами, що комісією з реорганізації ДП «Донецька залізниця» разом з ПАТ «Укрзалізниця» та регіональною філією «Донецька залізниця» організовано роботу з визначення, виплати заборгованості з заробітної плати працівників ДП «Донецька залізниця», переведених на роботу до регіональної філії «Донецька залізниця», також визнаються зобов`язання щодо матеріального забезпечення у період праці в ДП «Донецька залізниця».

Отже, правильним є висновок суду про те, що позивач обґрунтовано звернувся до суду з такими вимогами саме до ПАТ «Укрзалізниця», а не до ДП «Донецька залізниця», оскільки законом передбачений механізм звернення з такими вимогами д підприємства - правонаступника.

Таким чином, встановивши всі фактичні обставини справи, суд першої та апеляційної інстанції вірно виходили з того, що позивачу не нараховане матеріальне забезпечення за період тимчасової непрацездатності, оскільки підприємство, де працював позивач, не звернулося до відповідного відділення Фонду соціального страхування з заявою-розрахунком про нарахування такого забезпечення. Але, оскільки позивач є застрахованою особою та звернувся з такими вимогами до підприємства, в яке увійшло підприємство, де він працює, тому його вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Заочне рішення Волноваського районного суду Донецької області від 12 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі від 14 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С.Ю. Мартєв

Є. В. Петров