У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., ознайомившись із скаргою ОСОБА_1 «у порядку Конституції України та її Законів ст.ст. 431-446-451 ЦПК про вилучення усунення порушень, про результат розгляду ч. 1 ст. 451 ЦПК - постановити ухвалу в присутності прокурора, для складення высновку справи № 308/4085/17»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою «у порядку Конституції України та її Законів ст.ст. 431-446-451 ЦПК про вилучення усунення порушень, про результат розгляду ч. 1 ст. 451 ЦПК - постановити ухвалу в присутності прокурора, для складення высновку справи № 308/4085/17».

У вказаній скарзі ОСОБА_1 зазначає (далі згідно з текстом скарги дослівно):

«- Підстава звернення це ухвала від 27.09.19 та Конституція України № 308/4085/17

- Конституція гарантує пряме звернення - її норми є прямої дії

- Ухвала від 27.09.19 складене без вымог ст. 260 (п. в ч. 1 ст. 260 ЦПК) вступна частина

- Ухвала зазначае, що нибито «виправлено» - фактичних дії реальних дій не існує по закону. Ухвала названа ухвалой але підстави немае

- Ухвала відмовила в задоволенні - але я не просив задоволення

- Ухвала не згадала ухілилась від выклику прокурора обл - тобто ему прокурору перешкоджають у здійсненні його професійних законних посадових повноважень для складання высновку (ст. 56 ч. 6) 2003 рік

Щодо предмету - він узгоджен 05.09.19 «виправити» ухвалой яка тлумачиться як усунення порушень та інше по Конституції як вилучення недостовірної інформації

- Ухвала від 27.09.19 не зазначила який ? закон заборонив застосовувати ст.ст. 6, 48 ЦПК. 260 ЦПК

- Ухвала не зазначила закон який дав право на одночасний розгляд 2х справ

- Ухвала керувалась ст. 260 ЦПК - фактично нет (немае) таких дій

- Існує наявность ухвали від 05.09.17 яка є выконавчим документом (ч. 3 ст. 431) - вимагае выконання та - реально в натуре

- Ст. 129 Конституції вимагае забезпечення выконання та контроль

- Ст. 446 ЦПК - визначила пряму підсудность

- Ухвала від 12.09.19 казала, що повернула заяву - від 08.07.19

- Але фактично існуе не правда (ухвала) неповернуто

- Врахував вищезазначений зміст тексту та наявность ухвали від 05.09.17 з вымогой (завданням) «виправити», врахував інши спотворення і не підкорення Конституції

Не виконання ст. 48 ЦПК - привели справу в стан хаоса, спотворення, взаемовыключний зміст, відсутности рішення (тягонини) - все це підлягае усуненню порушень (вилученню) під час розгляду та формування справи № 308/4085/17

Прошу:

- На підставі Конституції України - вилучити - усунути порушення

- Про результат розгляду (ч. 1 ст. 45 ЦПК) постановити ухвалу в присутности прокурора области для складання висновку справи № 308/4085/17

- Прокурор обл. очикував виклик в судове засидання не дочекався та звернувся до ДБР м. Львів Кривоноса 6, 79008 врахував первісні вимоги.

Позивач особа з правами ч. 2 ст. 57 ЦПК.

та ч. 2 ст. 272 ЦК та Контитуції

вымогати вимоги в первісном у обсязі.

ще 30.04.03.».

Вивчивши зміст вказаної скарги ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.09.2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 «у порядку Конституції України та її Законів ст. 260 ЦПК про внесення законних правільних конституційних написань «ім`я» та іншого тексту по ухвалам справи № 308/4085/17».

Із тексту даної скарги ОСОБА_1 вбачається, що він не визначився із характером свого звернення по суті.

Разом з тим, ОСОБА_1 у скарзі посилається на ст. ст. 431, 446, 451 ЦПК України.

Стаття 431 ЦПК України регулює питання звернення судових рішень до виконання. Частина перша говорить про те, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Стаття 446 ЦПК України передбачає підсудність справ щодо виконання рішень.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатом розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Проте в цьому випадку йде мова про скаргу на дії або бездіяльність державного чи приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до норм цивільного процесуального кодексу.

Відповідно до змісту ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.09.2019 року будь-яких описок чи арифметичних помилок в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.09.2019 року не допущено. Виходячи з наведеного, суд не вбачав підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , а відтак відмовив у її задоволенні.

Скарга, подана ОСОБА_1 08.10.2019 року, не відповідає вимогам процесуального закону, оскільки така мала б подавитися на дії або бездіяльність державного чи приватного виконавця у ході виконання судового рішення.

За приписами ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Подана скарга ОСОБА_1 не відповідає положенням ст. 183 ЦПК України, яка визначає загальні вимоги до форми та змісту заяви учасника процесу, що, зокрема, повинна містити зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника, підстави заяви (клопотання, заперечення), інші відомості, що вимагаються цим Кодексом (п. п. 4, 5, 7 ч. 1 ст. 183).

Дана скарга не має жодного процесуального підґрунтя, оскільки така скарга може бути подана на дії або бездіяльність державного чи приватного виконавця у ході виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої статті 183 ЦПК України, повертає її заявнику без розгляду.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України підстав для розгляду по суті скарги ОСОБА_1 «у порядку Конституції України та її Законів ст.ст. 431-446-451 ЦПК про вилучення усунення порушень, про результат розгляду ч. 1 ст. 451 ЦПК - постановити ухвалу в присутності прокурора, для складення высновку справи № 308/4085/17» немає, така не відповідає установленим цивільним процесуальним законом вимогам, а відтак, її слід повернути ОСОБА_1 без розгляду.

Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 року у справі «Мушта проти України» суд зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Крім того, у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Разом з тим, вважаю за необхідне роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє заявника на повторне звернення в суд із скаргою в порядку, встановленому ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 183, 260, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 «у порядку Конституції України та її Законів ст.ст. 431-446-451 ЦПК про вилучення усунення порушень, про результат розгляду ч. 1 ст. 451 ЦПК - постановити ухвалу в присутності прокурора, для складення высновку справи № 308/4085/17» повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В.І. Бедьо