Справа: 164/239/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що 5 жовтня 2016 року помер батько позивача ОСОБА_4, по смерті якого залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 4, в с. Боровичі Маневицького району Волинської області. Спадкоємцями по смерті ОСОБА_4 є його син ОСОБА_5, який своєю письмовою заявою відмовився від прийняття спадщини та дочка ОСОБА_2, яка прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилися, однак подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 селищна рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що 5 жовтня 2016 року помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6).

Відповідно до витягу з погосподарської книги № 4 за 2016-2020 роки та довідки Виконавчого комітету ОСОБА_3 селищної ради № 1 Боровичівського Старостинського округу Маневицького району Волинської області № 259 від 30 січня 2019 року, власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Боровичі Маневицького району Волинської області, по вул. Тараса Шевченка, 4, є ОСОБА_4, який до дня смерті був зареєстрований та проживав за вищевказаною адресою один (а.с. 10-12).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 травня 2017 року державним нотаріусом ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4, оскільки позивачем не було надано жодних документів, які підтверджують державну реєстрацію спадкового майна (а.с. 11).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області від 26 лютого 2019 року після смерті ОСОБА_4, який помер 5 жовтня 2016 року, була заведена спадкова справа № 73 за 2017 рік. 10 березня 2017 року із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка спадкодавця ОСОБА_2 (а.с. 22-23).

Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 28 січня 2019 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в с. Боровичі Маневицького району Волинської області по вул. Шевченка, 4, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 16).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом право власності на будинковолодіння, яке складається з житлового будинку № 4 з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, в с. Боровичі Маневицького району Волинської області, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_4.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська