Справа № 155/1555/18 Головуючий у 1 інстанції: Адамчук Г. М.
Провадження № 22-ц/802/871/19 Категорія: 47 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар судового засідання Савчук О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Семенюти І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про захист права власності на земельну ділянку шляхом скасування державної реєстрації, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Міжрайонне управління у Горохівському та Локачинському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 20 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області. Позов мотивує тим, що за час життя його мати, ОСОБА_3 була власником земельних ділянок: площею 0, 1324 га з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, площею 0, 0062 га з цільовим призначенням - обслуговування гаража, площею, 0, 0949 га з цільовим призначенням - обслуговування житлового будинку і господарських споруд, площею 0, 0342 га з цільовим призначенням - ведення садівництва, площею 0, 1075 га з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства. На всі зазначені земельні ділянки була виготовлена єдина технічна документація - технічний звіт по видачі державного акту на право власності на землю. ОСОБА_3 отримала правовстановлюючі документи на зазначені земельні ділянки - державні акти на право власності на земельні ділянки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Він розпочав процедуру оформлення своїх спадкових прав. Як виявилось, ще у 2006 році, коли ОСОБА_3 подавала документи на оформлення земельних прав відповідними органами земельних ресурсів, дві земельні ділянки із п`яти зареєстрували та перенесли дані до державного земельного кадастру, а інші три - ні, коли вони всі оформлялися єдиною технічною документацією. По трьох земельних ділянках існує накладка, по № 1 складає 100%, по № 3 - 24, 5275%, по № 4 - 34, 3675%. Всі три земельні ділянки накладаються на одну єдину земельну ділянку із кадастровим номером :00:001:0032. Після неодноразових звернень до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, позивачу перенесли дані до Державного земельного кадастру по двох земельних ділянках. Він переоформив на себе правовстановлюючі документи на них. Однак, йому було відмовлено у внесенні відомостей по земельній ділянці №1, де накладка складала 100%. Враховуючи, що він не може успадкувати вказану вище земельну ділянку, це є грубим порушенням його прав, просить поданий позов задовольнити.

Просить визнати незаконною та зобов`язати державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Волинській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 18, 8182 га, кадастровий номер :00:001:0032, що була проведена 20 листопада 2013 року шляхом внесення відповідних записів до Поземельної книги.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 20 травня 2019 року позов задоволено. Визнано незаконною та зобов`язано державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Волинській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 18, 8182 га, кадастровий номер :00:001:0032, що була проведена 20 листопада 2013 року шляхом внесення відповідних записів до Поземельної книги.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Волинській області подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає вказане рішення необгрунтованим та прийнятим з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного та всебічного з`ясування фактичних обставин справи та таким, що підлягає скасуванню. Оскільки земельні ділянки площею 0, 1324 га, 0, 0949 га, 0, 0342 га, що належали ОСОБА_3 відповідно до Державних актів на право власності серії ЛБ № 658617 , серії ЯБ № 658619, серії ЯБ № 658620, не були внесені до Державного земельного кадастру, тому під час проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення на території Мервинської сільської ради Горохівського району була сформована ділянка площею 18, 8182 га, яка зареєстрована Державним кадастровим реєстратором відповідно до Закону шляхом звірки із відомостями, що вже внесені до Державного земельного кадастру. Внаслідок цього виникло накладення земельних ділянок: проінвентаризованої та тієї, що належить позивачу. Судом першої інстанції не надано правової оцінки аргументам представника відповідача щодо публічно - правового характеру спору та відсутності цивільної процесуальної дієздатності Міжрайонного управління у Горохівському та Локачинському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області. Дана справа розглядається щодо здійснення покладених на Головне управління, як на суб`єкта владних повноважень, функцій із ведення Державного земельного кадастру, оскільки оскаржується відмова Державного кадастрового реєстратора у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, як індивідуальний акт, прийнятий щодо позивача.

Позивач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу відповідача. Зазначає, що проведена з грубим порушенням Закону інвентаризація земель, в результаті якої було сформовано нову земельну ділянку площею 18, 8182 га та зареєстровано в Державному земельному кадастрі призвело до порушення в 2013 році прав його матері, а зараз - його права власності на земельну ділянку площею 0, 1324 га, яка належить йому. Суд першої інстанції ухвалив обгрунтоване рішення, просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що у 2004 році мати позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 отримала правовстановлюючі документи на земельні ділянки: 1) площею 0, 1324, кадастровий номер :01:001:0030, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 658617 від 01.06.06 року; 2) площею 0, 0062 га, кадастровий номер :01:001:0015, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 658618 від 01.06.06 року; 3) площею 0, 0949 га, кадастровий номер :01:001:0014, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 658620 від 01.06.06 року; 4) площею 0, 0342 га, кадастровий номер :01:001:0016, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 658619 від 01.06.06 року; 5) площею 0, 1075 га, кадастровий номер :01:001:0013, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 658621 від 01.06.06 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

Після її смерті відкрилась спадщина на належні їй земельні ділянки. З метою оформлення спадкових справ позивач звернувся до Горохівської державної нотаріальної контори та подав правовстановлюючі документи.

Позивачу 05.05.2017 року було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки: площею 0, 1075 га, кадастровий номер :01:001:0013 та площею 0, 0062 га, кадастровий номер :01:001:0015.

При оформленні спадкових прав на інші три земельні ділянки виявилось, що ці земельні ділянки не були зареєстровані в Державному земельному кадастрі, незважаючи на наявність правовстановлюючих документів і накладаються на одну земельну ділянку із кадастровим номером :00:001:0032, яка зареєстрована у відповідному реєстрі після проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою 19.11.2013 року.

Судом встановлено, що 13 березня 2013 року головним управлінням Держземагенства у Волинській області на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області було проведено інвентаризацію земель під час здійснення землеустрою. За результатами проведеної інвентаризації 19 листопада 2013 року відділом Держземагенства у Горохівському районі було зареєстровано земельну ділянку площею 18,8182 гектарів та присвоєно кадастровий номер :00:001:0032, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Рішенням державного кадастрового реєстратора за №РВ-017 від 31 березня 2017 року позивачу ОСОБА_2 було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв`язку з невідповідністю електронного документа установленим вимогам, а саме: XSD Схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою :00:001:0032. Площа співпадає на 100%.

04.07.2018 року ОСОБА_2 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0, 0940 га, кадастровий номер :01:001:0014 та на земельну ділянку площею 0, 0342 га, кадастровий номер :01:001:0016.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 125 ЗК України (в редакції, чинній на момент набуття позивачем у власність земельних ділянок) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Положеннями статтей 116, 118 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

В силу ч. 5 ст. 116 ЗК України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні провадиться лише після вилучення даної ділянки в порядку, передбаченому статтями 149-151 цього Кодексу.

Відповідно до підпунктів «а», «б» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно пункту 4 частини 6 статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини є підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно ч. 1 ст. 24 цього ж Закону державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється відповідно до Закону та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (далі - Порядок).

Згідно з п.п. 60, 61 Порядку ведення державного земельного кадастру, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - електронним цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр», поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів.

Як вбачається з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів, суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність.

Згідно з п. 10 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про державний земельний кадастр" документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Відповідачем не спростовано в суді право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0, 1324 га на території Мервинської сільської ради, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, і яка була відповідачем включена до земель сільськогосподарського призначення державної власності. Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 1324 га виданий 01.06.06 року Мервинською сільською радою на підставі рішення Мервинської сільської ради від 13.01.05 року № 15/12, акт зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, а земельній ділянці присвоєно в 2006 році кадастровий номер :01:001:0030.

Таким чином, державна реєстрація земельної ділянки площею 18, 8182 га з кадастровим номером :00:001:0032, яка утворилась внаслідок інвентаризації земель сільськогосподарського призначення в 2013 році, порушує права позивача через те, що реєстрація вказаної земельної ділянки відбулась без врахування правовстановлюючих документів на земельні ділянки, які належали ОСОБА_3 , і спадкоємцем яких є позивач, внаслідок чого земельні ділянки, право на які у позивача виникло в порядку спадкування, стали накладатись на земельну ділянку, яка створена внаслідок проведеної інвентаризації.

А тому, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про задоволення позову, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Доводи відповідача про те, що реєстрація земельної ділянки, яка проведена після інвентаризації земель на території Мервинської сільської ради, проведена на основі даних Державного земельного кадастру, в якому відомості про належну матері позивача земельну ділянку площею 0, 1324 га, кадастровий номер :01:001:0030 були відсутні, а тому реєстрація проведена законно не заслуговують на увагу суду з огляду на наявність у ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку і проведення інвентаризації без врахування вказаних правовстановлюючих документів.

Покликання в апеляційній скарзі на публічно - правовий характер спору, є необгрунтованими, оскільки підставою позову є незаконне позбавлення позивача права власності на землю у спосіб, не передбачений законом, і позивач обрав спосіб захисту порушеного права, передбачений статтею 152 ЗК України. Між сторонами виник спір про право цивільне, і цей спір розглядається в порядку цивільного судочинства.

Відповідач є юридичною особою і саме до нього був пред`явлений позов. Міжрайонне управління у Горохівському та Локачинському районах Головного управління держгеокадастру у Волинській області було залучено до участі в справі як третя особа за заявою позивача. Суд не вирішував у даній справі питань щодо прав чи обов`язків вказаного управління щодо позивача.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, є законним, обгрунтованим та справедливим. Підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Головного управління Держгеокадастру у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 20 травня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: