РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року

м. Рівне

Справа № 559/2043/18

Провадження № 22-ц/4815/370/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: ОСОБА_1,

Ухвала постановлена в м. Дубно

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 08 січня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу від 11 жовтня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Судовим наказом Дубенського міськрайонного суду від 11 жовтня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_3, аліменти на утримання дитини : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 25 вересня 2018 року (дня подачі заяви до суду) і до досягнення дитиною повноліття.

26 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 08 січня 2019 року заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу повернуто заявнику без розгляду.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що вказана ухвала суду в порушення ст. 260 ЦПК України не містить опису встановлених судом обставин справи та мотивів, з яких суд дійшов висновку про повернення заяви боржника без розгляду.

Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що наявний в справі і надісланий боржнику судовий наказ не відповідає вимогам закону: формі і змісту, так як не містить відомостей про порядок та строки подання заяви боржника про його скасування (ч.1, 7,8 ст. 170 ЦПК України), набрання законної сили судовим наказом (ч.2,3 ст. 168 ЦПК України), а також не відповідає п.9, 10,11 ч.1 ст. 168 ЦПК України, що є істотним порушенням процесуального закону і позбавило його можливості реалізувати свої процесуальні права у визначеному процесуальним законом порядку.

Зазначає, що подані боржником заява про скасування наказу та клопотання про поновлення строку від 22.12.2018 за своїм змістом та формою відповідають вимогам ч.3, 4,5 ст. 170 ЦПК України, так як в ухвалі суд від 08.01.2019 відсутні конкретні обставини, які вказували б на недоліки в заяві. Отже, вважає, що в суду першої інстанції не було правових підстав для винесення ухвали про повернення без розгляду поданої заяви на підставі ч.6 ст. 170 ЦПК України.

Вказує на існування певної процесуальної невизначеності у цій конкретній ситуації : з одного боку, законом не передбачена можливість скасування судового наказу, виданого на підставі п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, а з іншого боржник позбавлений можливості вимагати скасування судового рішення навіть за існування обставин, передбачених п.4 ч.1 ст. 165, ст.ст. 163,168,169,170,172,272 ЦПК України.

Із наведених підстав, просив скасувати ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 08.01.2019, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Повертаючи заяву боржника без розгляду, суд виходив з відсутності правових підстав для розгляду по суті заяви боржника про скасування судового наказу у зв'язку з тим, що останній був виданий за вимогою заявника у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 160 ЦПК України.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 2 ст. 160 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

ОСОБА_3 свої вимоги про видачу судового наказу з вимогами про оспорювання батьківства не пов'язувала, не вказувала про наявність інших заінтересованих осіб.

Частиною 2 ст. 161 ЦПК України встановлено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Встановлено, що судовий наказ за заявою ОСОБА_3 був виданий судом за вимогою, заявленою у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 160 ЦПК України.

З аналізу змісту ст. 161 ЦПК України убачається наявність альтернативності звернення до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні, а отже, право вибору належить виключно заявнику.

Твердження апеляційної скарги, що оскаржувана ухвала суду в порушення ст. 260 ЦПК України не містить опису встановлених судом обставин справи та мотивів з яких суд дійшов висновку про повернення заяви боржника про скасування наказу без розгляду, колегія суддів вважає безпідставними та надуманими, оскільки оскаржувана ухвала містить необхідний опис обставин та мотиви прийнятого процесуального рішення.

Також колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що судовий наказ не відповідає вимогам закону, зокрема нормам ст. 168,170 ЦПК України, оскільки він не є предметом апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Враховуючи, що нормами процесуального закону у їх системному взаємозв'язку не передбачено право звернення до суду із заявою про скасування судового наказу у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, оскільки такий порядок перегляду судового наказу встановлений для судових наказів виданих за всіма іншими вимогами, окрім вимог зазначених у п.п.4,5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано повернув подану по справі боржником заяву без розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та зібраним доказам й доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 367, 368, 371, п.1. ч.1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 08 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 березня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

ОСОБА_5