Справа № 570/4425/19
Номер провадження 2/570/1394/2019
У х в а л а

17 вересня 2019 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гнатущенко Ю.В., перевіривши виконання вимог статтей 175 і 177 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним рішення виконавчого комітету, свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, свідоцтв про право на спадщину за законом; договору дарування та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

До Рівненського районного суду надійшла вказана позовна заява.

У відповідності до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

1. У позовній заяві ціну позову визначено у розмірі 76840,00 грн. Однак, зі змісту позовної заяви не вбачається в який спосіб було визначено вказану вартість майна та не надано відповідного розрахунку. Зазначена позивачем ціна позову не обгрунтована.

2. Позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру.

За кожну вимогу немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 768,40 грн., що разом становить 2305,20 грн. (768,40 х 3).

За вимогу немайнового характеру підлягає сплаті 1 відсоток ціни позову, який не може бути меншим 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та більшим 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

З метою визначення ставки судового збору за позовну вимогу майнового характеру спершу повинна бути визначена ціна позову, яка підтвержується належними доказами.

У матеріалах справи не міститься достатніх доказів на підтвердження вартості майна, щодо вимоги майнового характеру та позивачем не поставлено питання про оцінку вартості спірного майна, що унеможливлює визначення судом дійсної вартості усього спірного майна і, як наслідок, визначення точної суми судового збору, що підлягає до сплати.

Позивачу необхідно визначити дійсну вартість нерухомого майна, що підлягає поділу та сплатити судовий збір за ставкою, визначеною Закону України "Про судовий збір".

3. Крім того, позивач просить суд зменшити розмір судового збору, покликаючись на положення п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір". Зокрема, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі у разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

На підтвердження даної обставини позивачем подано довідку про розмір нарахованої пенсії за вислугу років за 2018 рік, видану ГУ ПФУ в Рівненській області № 1222/03 від 09.08.2019 р.

З аналізу правових норм, що наведені у вищезазначених нормативних актах, вбачається, що з метою прийняття рішення про можливість зменшення суми судового збору, суд повинен врахувати майновий стан позивача.

У позовній заяві відсутні належним чином документально підтверджені докази, які підтверджують майновий стан позивача, оскільки, крім пенсії, особа може отримувати інші види доходів.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що єдиною підставою для зменшення сум судового збору є незадовільний майновий стан сторони, в даному випадку фізичної особи. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору фізичною особою за подання позовних заяв до суду є її обов`язком, а тому зловживання правом на звільнення, відстрочку чи розстрочку від його сплати, зменшення розміру судового збору, є недопустимим.

Враховуючи те, що суд не має повноважень перевіряти майновий стан особи, яка подала позовну заяву, позивачем не зазначено належних доказів на підтвердження свого майнового стану на момент звернення до суду з позовом, тому в задоволенні заяви позивача про зменшення розміру судового збору слід відмовити.

Позивачу необхідно визначити дійсну вартість нерухомого майна, що підлягає поділу та сплатити судовий збір за ставкою, визначеною ЗУ "Про судовий збір", що застосовується до подання позовних вимог майнового характеру (1 відсоток ціни позову), а також судовий збір за кожну з вимог немайнового характеру (768,40 грн. х 3 = 2305,20 грн.).

4. Також, у відповідності до пп.5,8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

На виконання вищевазаних вимог позивач долучає такі докази.

Однак, у відповідності до положень ст.95 ЦПК України письмові докази подаються оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У відповідності до вимог ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До позовної заяви позивачем додано письмові докази в копіях, частина з яких засвідчені підписом позивача, а частина доказів подано та засвідчено адвокатом Курганською Оленою Вікторівною. Однак на підтвердження повноважень останньої до позовної заяви не долучено відповідних доказів.

Позовна заява не оформлена належним чином у відповідності до положень ст.175 ЦПК України.

Відповідно до положень статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним рішення виконавчого комітету, свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, свідоцтв про право на спадщину за законом; договору дарування та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали.

В разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків заява вважатиметься неподаною і повертатиметься позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гнатущенко Ю.В.