Справа № 559/2823/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Федчук А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до Птицької сільської ради Дубенського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 04 червня 2010 року, право власності на земельну ділянку площею 2, 24 га згідно державного акта на право власності на землю серії ЯЗ №290479 реєстраційний № 54 від 09 березня 2010 року, та земельну ділянку площею 0, 9900 га згідно державного акта на право власності на землю серії ЯЗ № 299190 реєстраційний № 55 від 09 березня 2010 року, на території Птицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.06.2010 померла ОСОБА_2, яка на день смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок № 32 по вул. Миру в с. Замчисько Дубенського району Рівненської області та земельні ділянки. Житловий будинок він успадкував по рішенню Дубенського міськрайонного суду від 28.11.2012. За життя 05.12.2003 спадкодавець ОСОБА_2 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла йому все своє майно. Крім успадкованого ним житлового будинку № 32 по вул. Миру в с. Замчисько Дубенського району Рівненської області, до маси спадкового майна увійшли земельні ділянки за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 2, 24 га згідно державного акта на право власності на землю серії ЯЗ №290479 реєстраційний № 54 від 09 березня 2010 року та площею 0, 9900 га згідно державного акта на право власності на землю серії ЯЗ № 299190 реєстраційний № 55 від 09 березня 2010 року на території Птицької сільської ради Дубенського району Рівненської області. На запит адвоката з Управління Держгеокадастру в Дубенському районі надійшла підтверджуюча інформація, що дійсно за спадкодавцем ОСОБА_2 обліковуються зазначені земельні ділянки. Проте, отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, оскільки державні акти на право власності на землю спадкодавцем було втрачено. Тому змушений звернутись до суду.

Позивач просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує, про що зазначив у позовній заяві.

Представник відповідача, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не зявився. Згідно поданої заяви, просить справу розглядати за відсутності представника Птицької сільської ради, позовні вимоги визнають (а.с. 20).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно роз'яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв'язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 04 червня 2010 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ГЮ № 096431 (а.с. 5).

05.12.2003 ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла все своє майно племіннику ОСОБА_3. Заповіт посвідчено головою Птицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, не змінений і не скасований (а.с. 7).

Згідно довідки відділу в Дубенському районі Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області № 413/106-18 від 27.11.2018 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2, 24 га згідно державного акта на право власності на землю серії ЯЗ №290479 реєстраційний № 54 від 09 березня 2010 року та земельної ділянки площею 0, 9900 га згідно державного акта на право власності на землю серії ЯЗ № 299190 реєстраційний № 55 від 09 березня 2010 року на території Птицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с. 9, 10)

Зазначені державні акти втрачені, про що розміщено оголошення у місцевій газеті «Скриня» (а.с. 12).

Згідно довідки № 2311 від 13.12.2018, виданої Птицькою сільською радою Дубенського району Рівненської області № 2311 від 13.12.2018, ОСОБА_1 успадкував за заповітом житловий будинок в с. Замчисько по вул. Миру, 32 Дубенського району Рівненської області, після смерті тітки ОСОБА_2, яка померла 04.06.2010. В даному будинку проживає без реєстрації разом з сім`єю (а.с. 11).

Згідно витягу про державну реєстрацію прав КП «Архітектор» Дубенської міської ради № 36748557 від 15.12.2012, ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 32 по вул. Миру в с. Замчисько Дубенського району Рівненської області на підставі рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28.11.2012 (а.с. 14, 15).

Відповідно до висновку приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу ОСОБА_4 № 721/01-16 від 11.12.2018, свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки ОСОБА_1 не видано у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 13).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідач позовні вимоги визнав. Реалізувати свої права на спадок в позасудовому порядку позивач не може.

Згідно п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_2 при житті неправомірно набула або володіла земельними ділянками площею 2, 24 га, згідно державного акта на право власності на землю серії ЯЗ №290479 реєстраційний № 54 від 09 березня 2010 року та площею 0, 9900 га згідно державного акта на право власності на землю серії ЯЗ № 299190 реєстраційний № 55 від 09 березня 2010 року, що розташовані на території Птицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, в суді не встановлено, натомість зазначені земельні ділянки дійсно рахується за спадкодавцем. Враховуючи, що позивач спадщину прийняв, а також, що приватним нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, відповідач позов визнав, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право на спадкове майно в судовому порядку.

Керуючись: ст. 346, 328, 1217, 1261, 1297 ЦК України ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) до Птицької сільської ради Дубенського району Рівненської області (місцезнаходження: с. Птича Дубенського району Рівненської області, код в ) про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 04 червня 2010 року, право власності на земельну ділянку площею 2, 24 га згідно державного акта на право власності на землю серії ЯЗ №290479 реєстраційний № 54 від 09 березня 2010 року та земельну ділянку площею 0, 9900 га згідно державного акта на право власності на землю серії ЯЗ № 299190 реєстраційний № 55 від 09 березня 2010 року на території Птицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не булу вручену у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: