Справа № 199/9658/18
РІШЕННЯ

Іменем України

03.10.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участю позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на утримання дітей, третя особа: орган опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпрі ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, сторони перебували у шлюбі з 07 травня 2015 року. За час спільного життя сторони мають трьох дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Діти проживають з позивачем. Батько дітей не бачив синів з 2016 року. З того часу батько не мав бажання спілкуватись з дітьми та займатись їх вихованням, ніяким чином своїм дітям не допомагав. Відповідач протягом довгого часу не спілкується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не надає дітям доступу до культурних та інших цінностей, не створює умов для отримання ними освіти. Будь яких перешкод у спілкуванні з дітьми позивач відповідачу не чинив. Наказом Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2018 року з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі половини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину дітей відповідного віку, що місяця, до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи стягнення з 04 квітня 2018 року. Рішення суду не виконується, відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дітей, не допомагає, участі у їх вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обов`язків, які покладені на нього законом, як на батька дітей. Крім того, відповідач не бере участь у додаткових витратах на дітей, зокрема, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 займаються танцями, що потребує щомісячно сплати за відвідування гуртка, а також оплати костюмів та участі в змаганнях.

Позивач просила суд позбавити батьківських прав відповідача відносно дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дітей у розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнавав, заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що відповідач бажає приймати участь у вихованні дітей та спілкуватись з дітьми. Натепер у нього відсутня можливість здійснювати в повній мірі свої батьківські обов`язки, оскільки він знаходиться в місцях позбавлення волі

Представник третьої особи в судовому засіданні просила винести рішення в інтересах дітей, висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав підтримала.

Суд, вислухав думку учасників судового процесу, дослідивши докази в їх сукупності дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2015 року. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2017 року.

Від спільного подружнього життя сторони мають трьох дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Судовим наказом Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2018 року, з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі половини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину дітей відповідного віку, щомісяця, до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи стягнення з 04 квітня 2018 року.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим документом № 2н/202/97/18 від 14.05.2018 про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на утримання дітей, станом на 30.06.2019 року становить 43098,26 грн., при цьому аліментні зобов`язання відповідачем частково виконуються.

Згідно характеристики учня 5-г класу КЗО «Навчально-виховного комплексу № 131 «загальноосвітнього навчального закладу І ступеня - гімназія» Дніпровської міської ради , батько у сім`ї не проживає. В школу батько не з`являється , шкільним життям ОСОБА_10 не цікавиться.

Згідно характеристики вихованців ДНЗ № 206 гр. №7 та гр. № 12 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , батько не приходить у садочок, не цікавиться дітьми, не приймає участі у навчанні та вихованні дітей.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 780-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особистості відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпрі ради № 4/4-254 від 25.02.2019 року останній вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Відповідно до ч. 5, 6 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Однак суд зауважує, що відповідно до показів свідка ОСОБА_13 відповідач бажає бачитись з дітьми. Декілька разів свідок бачила, що ОСОБА_4 домовлявся із позивачем про побачення з дітьми, але, коли приходив до дитячого садка, виявлялось, що позивач або її матір вже забирала дитину. Коли позивач йшов за адресою проживання Ольги з дітьми, позивач не відкривала двері та не відповідала у домофон. Крім того, свідку відомо, що ОСОБА_14 гроші на утримання дітей, купляв речі та іграшки.

Свідок ОСОБА_15 , у судовому засіданні зазначив, що неодноразово чув від відповідача та декілька разів був свідком того, як відповідач домовлявся із позивачем про зустріч із дітьми, але коли він приходив за дітьми за адресою проживання позивача з дітьми, ОСОБА_16 відкривала двері, забирала у відповідача гостинці для дітей, та відмовляла у зустрічі влаштовуючи скандал. Також свідку відомо, що відповідач передавав позивачу гроші на утримання дітей. ОСОБА_4 переводив кошти на кредитку картку позивача, та був свідком, як відповідач переводив кошти позивачу.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що є завідувачем дитячого садка, який відвідують діти ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , батька останній раз вона та вихователі бачили в садочку близько 1 року 7 місяців тому. Вихованням дітей займається мама

У судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що неодноразово зустрічався з відповідачем та його дітьми під час зустріч із дітьми та під час цих зустрічей свідок бачив, які теплі відносини у ОСОБА_4 з дітьми. У липні 2018 року свідок був свідком зустрічі відповідача із старшим сином ОСОБА_23 .

Також необхідно зазначити, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

А у справі «Савіни проти України» Європейський суд з прав людини в рішенні зазначив, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення зазначених вимог позивачем хоча доведено нехтування відповідачем певними обов`язками щодо виховання своєї дитини, проте, позивачем не доведено, в чому будуть полягати позитивні зміни в житті дитини в разі застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_4 відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання батька щодо належного виконання своїх обов`язків. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачу необхідно приймати більш активну участь у вихованні та утриманні дітей.

Суд вважає, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідача змінити ставлення до виховання дітей, піклування про їх фізичний і духовний розвиток.

При вирішенні вимог позивача на стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину. що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо)

Згідно п.18. постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані трати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами, наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Проте, позивачем не надано жодних доказів того, що заняття танцями є особливими обставинами, а також понесення додаткових витрат, на які вона посилається в позові.

Крім того ч.1 та ч.2 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

На підставі вказаного, суд дійшов до висновку, що позивач не довела свої позовні вимоги належними та допустимими доказами, а тому слід відмовити у задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судовий збір в розмірі 704,80 грн. віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 164, 166,185 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 5, 12, 13, 263-265,280-289 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на утримання дітей, третя особа: орган опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпрі ради,-відмовити.

Попередити ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виконання ним батьківських обов`язків.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: