Дата документу 17.10.2019 Справа № 333/4076/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/4076/19 Головуючий у 1 інстанції Дмитрієва М.М.
Провадження № 22-ц/807/3223/19 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Крилової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2019 року передано цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів до Новозаводського районного суду м. Чернігова.

На зазначену ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, справу направити для продовження розгляду до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 23 вересня 2019 року та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 позивачем заявлено дві вимоги: про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів.

05 серпня 2109 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя отримана довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_1 (а.с.12).

Передаючи справу за підсудністю до Новозаводського районного суду м. Чернігова, суд першої інстанції виходив з того, що можливість пред`явлення позову про звільнення від сплати аліментів за місцем проживання позивача не передбачена ст.28 ЦПК України, а відповідачка по справі має зареєстроване місце проживання у м.Чернігів (Новозаводський район).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції 1950 року встановлено, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Передаючи справу за підсудністю на розгляд іншому суду, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачем заявлено дві вимоги, а саме: щодо звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів з відповідача на його користь.

Відповідно до ч.1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні вимоги.

Частиною 1 статті 28 ЦПК України встановлено, що позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ), що за своєю підсудність відноситься до Комунарського районного суду м. Запоріжжя (а.с.7).

За приписами ч.16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

На підтвердження свого місця реєстрації та місця реєстрації дитини позивачем було надано суду довідку про місце реєстрації (а.с.7).

Позивач скористався своїм правом передбаченим ч.16 ст. 28 ЦПК України та звернувся з позовом до суду за місцем свого проживання відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України, оскільки поряд з вимогами про звільнення від сплати аліментів ним заявлені вимоги про стягнення аліментів з відповідача на свою користь.

Проте, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про те, що справа не підсудна Комунарському районному суду м. Запоріжжя.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 литсопада 1950 року, Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Таким чином, ухвала судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 09 вересня 2019 року підлягає скасуванню, а справа направленню на розгляд за підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Керуючись ст.367, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.382, ст.384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2019 року у цій справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції - Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 17 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді: