Справа № 331/3922/19
Провадження № 2 /331/1651/2019
16 жовтня 2019 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Жукової О.Є.
за участю секретаря Качан К.К.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів ,
Позивач 02.09.2019 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив розірвати договір № SK/ SP -0154 від 26.02.2018 року укладений між нею та відповідачем та стягнути з ФОП ОСОБА_2 грошові кошти сплачені за договором в сумі 14 962,00 гривень, неустойку в сумі 6328,93 гривень, інфляційні в сумі 1251,30 гривень, а також три проценти річних в сумі 520,19 гривень, а всього 23 062,42 гривень.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала , що відповідач , незважаючи на повну сплату суми замовлення, в порушення умову договору , не виконав свої зобов`язання з відвантаження та доставки придбаного товару за її адресою. Оскільки її вимога про розірвання договору та повернення грошових коштів, відповідачем проігнорована, вимушена звернутися до суду.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2019 року провадження по справі відкрите, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивачка надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову.
Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав, у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача з ухваленням по справі заочного рішення відповідно до положень ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 26 лютого 2018 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір №SK/SP-0154 щодо купівлі-продажу метало-пластикових конструкцій, які підлягали встановленню за моєю адресою: АДРЕСА_1 .
Отже, відповідач повинен був виконати свої зобов`язання щодо відвантаження і доставки придбаних ПВХ конструкції за адресою покупця в період з 23.05.2018 року по 06.07.2018 року включно (тобто протягом 31 робочих днів).
Але, до теперішнього часу відповідач своїх зобов`язань не виконав, та прострочення виконання зобов`язання з 07.07.2018 року по 02.09.2019 року складає 423 дня.
Згідно із вимогами ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Згідно з вимогами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із вимогами ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ст. ст. 662 та 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у встановлений у договорі строк.
Відповідно до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Нормою ч. 2 ст. 693 ЦК України визначено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати.
Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу гак повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. При цьому, як передбачено в ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, при вирішенні спорів про захист прав споживачів тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві.
Судом встановлено , що після оплати вартості товару , відповідач повинен був виконати свої зобов`язання щодо відвантаження і доставки придбаних ПВХ конструкції за адресою покупця в період з 23.05.2018 року по 06.07.2018 року включно , однак до теперішнього часу замовлення не виконане , вимога ОСОБА_1 про повернення коштів та розірвання договору відповідачем проігнорована.
Ст.4 ЗУ "Про захист прав споживачів" визначає, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).
Таким чином , судом встановлено істотне порушення договору з боку відповідача, який , не зважаючи на оплату замовленого товару позивачем, не виконав свої зобов`язання, а тому позов в частині розірвання договору та стягнення суми сплаченої за договором є обгрунтованим.
Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, через що суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ФОП ОСОБА_2 інфляційних у розмірі 1251,30 гривень та трьох процентів річних в сумі 520,19 гривень , згідно розрахунку наданого позивачем, який відповідачає вимогам чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно п.4.3 договору "Продавець" повинен сплатити "Покупцеві" неустойку в розмірі 0,1% від вартості договору за кожен день прострочення виконання умов договору, яка станом на 02.09.2019 року складає суму 6328 грн. 93 коп. ( 0,1% вартості договору складає 14,962 грн., а тому 423 дня х 14.962 = 6328,93 грн.).
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України , стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір за вимогу немайнового характеру щодо розірвання договору та вимогу майнового характеру, а всього у розмірі 1536,80 гривень ( 768,40 грн. +768,40 грн.= 1536,80 грн.) .
Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів задовольнити .
Розірвати договір № SK/ SP -0154 від 26.02.2018 року укладений між Фізичною особою підприємцем Шульгою Олександром Анатолійовичем (місце знаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( місце проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (місце знаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( місце проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) грошові кошти сплачені за договором в сумі 14 962,00 гривень, неустойку в сумі 6328,93 гривень, інфляційні в сумі 1251,30 гривень, а також три проценти річних в сумі 520,19 гривень, а всього 23 062,42 гривень.
Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (місце знаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 1536,80 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складений 16 жовтня 2019 року.
Суддя: О.Є. Жукова