Справа № 473/3847/19
РІШЕННЯ

іменем України

"18" жовтня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

у вересні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначала, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В зазначеному будинку з 13.06.2018 року зареєстрована відповідач ОСОБА_2 Остання за вказаною адресою з часу реєстрації не проживає, проте не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку. Разом з тим, реєстрація відповідача в даному будинку створює незручності власнику житла щодо користування та розпорядження своєю власністю.

Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення. Про причину неявки суду не повідомила. Відзиву на позовну заяву не направила, в зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 18.10.2008 року Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області (а.с.7, 9-10).

В даному будинку з 13.06.2018 року зареєстрована відповідач ОСОБА_2 (не є членом сім?ї власника житла), проте за місцем реєстрації не проживає, що знайшло своє підтвердження відповідно до довідки квартального комітету № 60 від 22.08.2019 року, акту голови вуличного комітету від 22.08.2019 року (а.с.16-18).

В той же час реєстрація відповідача в вказаному будинку створює позивачу перешкоди в користуванні своїм майном.

Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст.ст.319,321,391 ЦК України, власник який володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо нього будь-які дії, що не заборонені законом, не може бути протиправно позбавлений права власності або будь-яким чином обмежений у його здійсненні та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; ст. 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

За такого, враховуючи встановлені обставини, небажання відповідача ОСОБА_2 знятися з реєстраційного обліку, наслідком чого є створення нею позивачу незручностей та перешкод у користуванні та розпорядженні майном, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76-83, 206, 259, 263 265, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Лузан