Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 369/7209/16-ц

провадження № 61-28314св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Ступак О. В. (суддя-доповідач),
суддів:Гулейкова І. Ю., Олійник А. С.,
Усика Г. І., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетон-МЛ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортне підприємство «Вантажсервіс», Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортне підприємство «Вантажсервіс» на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року у складі судді Пінкевич Н. С. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Сержанюка А. С., Журби С. О., Лівінського С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон-МЛ» (далі - ТОВ «Бетон-МЛ»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортне підприємство «Вантажсервіс» (далі - ТОВ «ТП «Вантажсервіс»), Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»), третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою (далі - ДТП).

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 13 липня 2015 року по вул. В. Стуса у м. Києві сталася ДТП за участю автомобілів «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 , під її керуванням.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року винним у ДТП визнано водія автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2

Автомобіль «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ТОВ «Бетон-МЛ», цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засіб АІ-4402507 (далі - поліс).

Відповідно до звіту від 30 липня 2015 року № 3989/4, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю «АЕК «Фаворит», розмір майнової шкоди, завданої автомобілю «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 41 583,74 грн.

26 листопада 2015 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перерахувала на її рахунок суму страхової виплати у розмірі 36 933,73 грн.

Вона не згідна з таким розміром відшкодування, оскільки отримана нею сума коштів не покрила повністю відновлювальний ремонт автомобіля, який обійшовся їй у сумі 57 000,00 грн.

При розгляді справи позивач збільшила позові вимоги. Вказала, що автомобіль нею відремонтований за власні кошти. На ремонт автомобіля вона витратила 87 196,32 грн. Тому страхова компанія має виплатити страхове відшкодування у повному розмірі, а саме у розмірі 13 066,27 грн. Зважаючи, що ОСОБА_2 на момент ДТП перебував у трудових відносинах із ТОВ «ТП «Вантажсервіс», тому останнє зобов`язане відшкодувати різницю вартості між страховим відшкодуванням та фактичною шкодою у розмірі 37 196,32 грн. Добровільно відповідачі відмовляються відшкодувати заподіяну їй шкоду.

Із урахуванням наведених обставин, позивач просила суд стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування у розмірі 13 066,27 грн, з ТОВ «ТП «Вантажсервіс» - 37 196,32 грн на відшкодування майнової шкоди та судові витрати покласти на відповідачів.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 13 066,27 грн. Стягнуто із ТОВ «ТП «Вантажсервіс» на користь ОСОБА_1 37 196,32 грн на відшкодування майнової шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2017 року апеляційну ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відхилено. Заочне рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року залишено без змін.

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 87 196,32 грн, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатила страхове відшкодування у розмірі 36 933,73 грн, тому стягненню з неї підлягає сума 13 066,27 грн, а решта, 37 196,32 грн, має бути відшкодовано ТОВ «ТП «Вантажсервіс».

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У серпні 2017 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди безпідставно зобов`язали ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відшкодувати позивачеві шкоду у межах максимального ліміту відповідальності згідно з полісом, оскільки відповідно до вимог законодавства України у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу страховою компанією відшкодовуються витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу із урахуванням шкоди, які відповідно до звіту від 30 липня 2016 року № 3989/4 складають 41 583,74 грн, у тому числі податок на додану вартість. Позивач надала суду замовлення-наряд від 05 жовтня 2015 року лише 26 грудня 2016 року, після проведення чотирьох судових засідань, що є порушенням вимог статті 131 ЦПК України 2004 року, згідно з якою сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

У серпні 2017 року ТОВ «ТП «Вантажсервіс» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що у порушення вимог статті 131 ЦПК України 2004 року позивач надала суду замовлення-наряд від 05 жовтня 2015 року лише 26 грудня 2016 року, після проведення чотирьох судових засідань. Вказаний замовлення-наряд не є належним доказом, оскільки не підтверджує реально витрачені потерпілою особою кошти на ремонт власного автомобіля, а лише фіксує факт ремонту іншого автомобіля, з іншим державним номером, а також містить інші сумнівні відомості. Суд апеляційної інстанції прийняв до розгляду довідку Акціонерного товариства «Дельта Банк» від 15 листопада 2015 року, яка не була подана позивачем до суду першої інстанції. Крім того, вказана довідка викликає сумніви у її належності, оскільки із 02 жовтня 2015 року Акціонерне товариство «Дельта Банк» перебувало у процесі ліквідації та запроваджено тимчасову адміністрацію, у зв`язку із чим банк не мав права здійснювати будь-які перерахування.

У серпні 2017 року ТОВ «ТП «Вантажсервіс» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ пояснення до касаційної скарги.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «ТП «Вантажсервіс», витребувано цивільну справу та надано строк на подання заперечень на касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», витребувано цивільну справу та надано строк на подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2019 року вказану справу призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню із таких підстав.

Судами встановлено, що власником автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ТОВ «Бетон-МЛ» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

01 березня 2012 року між ТОВ «Бетон-МЛ» та ТОВ «ТП «Вантажсервіс» укладений договір № БТ 2049 на оренду зазначеного транспортного засобу.

13 липня 2015 року ОСОБА_2 , який перебував у трудових відносинах із ТОВ «ТП «Вантажсервіс», по вул. Стуса у м. Києві, керуючи транспортним засобом «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення із автомобілем «Ford», державний номерний знак НОМЕР_4 , який належав на праві власності ОСОБА_1

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 18 серпня 2015 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі звітом від 30 липня 2015 року №3989/4, проведеним Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» за замовленням ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 аварійним пошкодженням автомобіля «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 41 583,74 грн.

09 листопада 2015 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 36 933,73 грн.

Згідно із нарядом-замовленням від 05 жовтня 2015 року № НЛ000075, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 виконав ремонт автомобіля «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 , на суму 87 196,32 грн.

На підтвердження оплати виконаних робіт та вартості запасних частин ОСОБА_1 надала суду апеляційної інстанції докази про сплату виконавцю робіт в сумі 87 200,00 грн.

Нормативно-правове обґрунтування

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) та іншими законодавчими актами.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Згідно з пунктом 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика) вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2.4 цієї Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з пунктом 2.3 Методики фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану колісного транспортного засобу унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості колісного транспортного засобу, що виникає в процесі його експлуатації.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Із урахуванням наведених норм права, страховик на підставі пункту 22.1 статті 22 та статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу (оцінена шкода), розрахованого у порядку, встановленому законодавством та у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

У справі, що переглядається, вартість майнового збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження її автомобіля «Ford», держаний номерний знак НОМЕР_2 , визначений у звіті від 30 липня 2016 року № 3989/4, проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» за замовленням ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», та складає 41 583,74 грн із урахування податку на додану вартість. Вказаний звіт сторонами не оспорювався.

Отже, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи, виплативши позивачу страхове відшкодування у розмірі оціненої шкоди (майнові збитки), яка заподіяна у результаті ДТП майну останньої, повністю виконав встановлений полісом обов`язок щодо відшкодування шкоди, завданої у результаті настання страхового випадку.

Разом із тим порядок відшкодування шкоди у випадку недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, встановлено статтею 1194 ЦК України, згідно з якою різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою відшкодовує особа, яка завдала шкоди.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій наведеного не врахували, у зв`язку із чим дійшли помилкового висновку про покладення на ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» обов`язку щодо відшкодування шкоди позивачу в межах максимального ліміту відповідальності, передбаченого полісом, у розмірі 50 000,00 грн, що перевищує суму майнових збитків, завданих позивачу в результаті пошкодження її автомобіля.

Викладене свідчить про те, що судами встановлено всі обставини справи, проте не застосовано норму матеріального права, яка підлягала застосуванню, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому рішення судів у частині стягнення із ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 13 066,27 грн підлягають скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Щодо касаційної скарги ТОВ «ТП «Вантажсервіс»

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині треті цієї статті.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Аналіз вказаних норм процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягає рішення суду першої інстанції після його перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 303 ЦПК України 2004 року під час розгляду справи в апеляційному провадженні апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду вбачається, що ТОВ «ТП «Вантажсервіс» не оскаржувало в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції не переглядав рішення суду першої інстанції у частині вимог до ТОВ «ТП «Вантажсервіс».

Разом з цим ТОВ «ТП «Вантажсервіс» оскаржує у касаційному порядку рішення суду першої інстанції у частині вирішення вимог до ТОВ «ТП «Вантажсервіс», що не було предметом перегляду по суті судом апеляційної інстанції, оскільки апеляційна скарга на указане судове рішення суду першої інстанції зазначеною стороною не подавалася.

Ураховуючи, що учасники справи мають право на касаційне оскарження виключно у випадках, передбачених законом, а оскаржувані судові рішення не можуть бути предметом оскарження за касаційною скаргою ТОВ «ТП «Вантажсервіс», касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «ТП «Вантажсервіс» на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2017 рокупідлягає закриттю.

Розподіл судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок щодо сутті касаційної скарги ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»сплачений у зв`язку із розглядом справи у судах апеляційної та касаційної інстанції судовий збір у розмірі 1 929,20 грн (1 322,88 + 606,32) підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Керуючись статтями 141, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» задовольнити.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2017 року в частині стягнення із Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 13 066,27 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 13 066,27 грн відмовити.

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортне підприємство «Вантажсервіс» на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2017 року закрити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг у розмірі 1 929,20 грн.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО. В. Ступак

Судді:І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

Г. І. Усик

В. В. Яремко