Справа № 461/6705/18 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/17/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Львів

Справа № 461/6705/18

Провадження № 22-ц/811/17/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

за участю ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Галицького районного суду м.Львова від 20 листопада 2018 року у складі судді Зубачик Н.Б.

у справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за учсті третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівського комунального підприємства «Княже місто» про зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ЛКП «Княже місто», в якому просить зобов`язати ОСОБА_1 привести внутрішньо квартирні інженерні мережі водопостачання та водовідведення у квартирі АДРЕСА_1 , до належного технічного стану, який унеможливить надходження рідини через міжповерхове перекриття до квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ОСОБА_3 , яка розташована у місті АДРЕСА_4 на АДРЕСА_5 .

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 20 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівського комунального підприємства «Княже місто» про зобов`язання до вчинення дій відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_3 , подавши апеляційну скаргу.

Вважає, що рішення проголошене з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням обставин, що мають істотне значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення судом завідомо необ`активного та несправедливого рішення.

Апелянт вважає, що судом не було належним чином досліджено матеріали справи та не взято до уваги численні докази, які підтверджують правову позицію сторони апелянта.

Зазначає, що судом не обґрунтовано було проігноровано висновок експерта Лібича А.М. №19/18 від 20.08.2018 року, яким встановлено, що причиною намокання стелі та стін в кімнаті №2 та в ванній кімнаті, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_6 походять з квартири, яка розташована поверхом вище, а саме квартири АДРЕСА_7 , яка АДРЕСА_8 в цьому ж будинку та належить ОСОБА_1 , відповідачу у даній справі.

Окрім того, вважає, що судом було необгрутовано допитано свідків на предмет події, яка мала місце в ніч з 02.07.2018 року на 03.07.2018 року в квартирі АДРЕСА_2 належній ОСОБА_3 , оскільки вказана подія та постійне та систематичне намокання стін та стелі в кімнаті №2 та в ванній кімнаті, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_2 не пов`язані між собою та цілком необґрунтовано були відображені судом в судовому рішенні.

Просить рішення Галицького районного суду м.Львова від 20 листопада 2018 рокускасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, просить рішення залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Апелянт та її представник в судове засіданні апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 92,6 кв.м, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №126089643 від 01.06.2018 року. Вказана квартира ОСОБА_3 була придбана 01 червня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу.

Після придбання вказаної вище квартири позивачем було розпочато проведення ремонтних робіт. В ході ремонту було здійснено внутрішнє перепланування квартири із демонтажем старих перегородок у приміщеннях АДРЕСА_9 , а також демонтаж дверних коробок, настилу підлоги та санітарно-технічних приладів, зняття штукатурки зі стін.

В процесі здійснення ремонту позивачем було виявлено, що в кімнаті №2 та у ванній кімнаті на стелі та верхніх частинах стіни існує постійне намокання (вологість, мокріння) поверхні, внаслідок чого здійснення подальших ремонтних робіт стало неможливим.

ОСОБА_3 було подано відповідну заяву до Львівського комунального підприємства «Княже місто» про проведення обстеження.

Актом від 03.08.2018 року, складеним на підставі проведеного обстеження встановлено, що при обстеженні квартири АДРЕСА_6 виявлено замокання стелі в житловій кімнаті та коридорі. У зв`язку з довготривалим не проживанням мешканців у вище розташованій квартирі АДРЕСА_7 , встановити причину замокання в квартирі АДРЕСА_2 не було можливості, тому комісією рекомендовано провести повторне обстеження в присутності мешканців квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_7 .(а.с.12)

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції на підставі долучених до матеріалів справи доказів, показів свідків прийшов до висновку, що покликання позивача на те, що намокання поверхні стелі та верхніх частин стін кімнати №2 та ванної кімнати сталося внаслідок надходження води з розташованої поверхом вище квартири АДРЕСА_7 , яка належить відповідачу ОСОБА_1 є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно висновку судового експерта Лібича A.M. №19/18 від 20.08.2018 року, причиною намокання (пошкодження опоряджувальних покриттів стін та стелі) приміщень в квартирі АДРЕСА_6 , являється надходження рідини через міжповерхове перекриття з місця вищого у квартирі АДРЕСА_2 від стелі міжповерхового перекриття між третіми та четвертим поверхами, розташованого в зоні обслуговування інженерних мереж житлового будинку. Для виявлення безпосереднього джерела витоку рідини необхідно провести вскриття будівельних конструкцій із застосуванням руйнівного методу, для цього необхідно забезпечити доступ до приміщень квартири АДРЕСА_1 .

Також надано висновок про те, що причиною залиття приміщень квартири АДРЕСА_10 могло бути механічне пошкодження не прихованого внутрішньо-квартирного водопроводу із лічильником обліку води (№658950, 2001 р.в.) на ньому, внаслідок падіння штукатурки із перезволоженої стелі та стіни у приміщенні квартири АДРЕСА_2 вказаного будинку.

Як вбачається з акту від 01.08.2018 року, складеного комісією у складі директора ЛКП «Княже місто» Мінарович І. ОСОБА_5 , майстра з експлуатації житлового фонду ОСОБА_2 , майстра з експлуатації житлового фонду ОСОБА_6 , при візуальному огляді квартири АДРЕСА_7 виявлено тріщини на стіні та прогинання підлоги між житловою кімнатою та кухнею. Також проведено обстеження нижче розташованої квартири АДРЕСА_2 , де АДРЕСА_11 демонтовані перегородки між кімнатами під літ. АДРЕСА_12 , між ванною, туалетом, кімнатою та кухнею, а також демонтовано дверні коробки, настил підлоги та санітарно-технічні прилади, знято штукатурку зі стін.

Окрім того, судом першої інстанції встановлено, що вказаним подіям передувало залиття квартири АДРЕСА_5 , яка знаходиться поверхом нижче, з вини позивача у ніч з 02.07.2018 року на 03.07.2018 року.

В акті від 20.07.2018 року, складеного комісією у складі директора ЖП «Княже місто» Мінарович І.З., майстра з експлуатації житлового фонду ОСОБА_2 , майстра з експлуатації житлового фонду ОСОБА_6 зазначено, що залито житлову кімнату під літ. За-5. Причиною залиття вказаної квартири є халатне проведення ремонтних робіт у вище розташованій квартирі АДРЕСА_2 . Комісією виявлено зняті перегородки у даній квартирі, між туалетом та коридором, а також знято сантехнічні прилади. На водопровідній мережі стояла заглушка.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів, що причиною намокання (пошкодження опоряджувальних покриттів стін та стелі) приміщень в квартирі АДРЕСА_2 є надходження води саме з квартири ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2,7 ч.2 ст..21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний: здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством;

Згідно з п. 5.3.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно, зокрема, регулярно проводити огляд санітарно-технічного устаткування, водопровідно-каналізаційних систем та будинкових засобів обліку та регулювання води на них, контролюючи промерзання трубопроводів, витік води та ін.; здійснювати не рідше одного разу на рік профілактичне обслуговування запірної арматури (з прогонкою вентилів кранів), прочищення дворової та не рідше двох разів у рік - будинкової каналізаційної мережі; вчасно виконувати роботи з ремонту внутрішньо будинкових водопровідно-каналізаційних систем за заявками мешканців, усувати засмічення в системі.

Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 14.01.2009 року не передбачено відповідальності мешканців будинку, зокрема, за водовідведення, оскільки це є обов`язком балансоутримувача. Мешканець будинку є споживач та відповідає за збереження та належну експлуатацію майна всередині своєї квартири.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, у висновку експерта ОСОБА_7 М. вказується лише на факт замокання стелі та стін у кімнаті №2 та ванній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , однак висновок про те, що таке спричинене витіканням рідини із комунікацій у квартирі відповідача відсутній. У своєму висновку експерт також зазначив, що вскриття будівельних конструкцій стін та стелі в місцях проходження внутрішніх каналів для інженерних мереж будинку АДРЕСА_4 необхідно провести, зокрема за участю представників обслуговуючої організації, оскільки інженерні мережі будинку відносяться до компетенції ЖЕКу.

Доказів того, що позивач звертався з відповідною заявою до ЛКП «Княже місто» та проводилося вскриття вищевказаних конструкцій стін та стелі суду не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач повинен довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням шкоди. При цьому встановлення причинного зв`язку є важливим елементом доказування наявності збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між

протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом

шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до ст.. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 20 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 18.10.2019 року.

Головуючий

Судді