Справа №538/1056/19
Провадження по справі №2/538/433/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Бондарь В.А., за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Білогорільської сільської ради Лохвицького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів , - В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що в с. Білогорілка Лохвицького району Полтавської області проживають неповнолітні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який в даний час проживає в м. Дніпро з бабусею.

Батьки дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ухиляються від виконання батьківських обов"язків стосовно своїх дітей.

Враховуючи інформацію управління служби в справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі раді від 02.01.2018 року № 16/06-01, у лютому 2018 року діти - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 взяті на облік служби в справах дітей, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, у зв"язку з тим. що батьки ухиляються від виконання батьківських обов"язків. На даний час вирішується питання про взяття на облік ОСОБА_3 , оскільки вона переїхала на постійне місце проживання до батьків у с. Білогорілка Лохвицького району, залишивши навчальний заклад.

Службою в справах дітей Лохвицької РДА спільно з ЦСССДМ неодноразово проводилися обстеження умов проживання даної сім"ї. ОСОБА_2 неодноразово перебував у стані алкогольного сп"яніння, на зауваження реагував агресивно. В родині виховується дитина-інвалід ОСОБА_5 , якому рекомендовано санаторно-курортне лікування, масаж, нагляд лікаря-травматолога та невропатолога, але батьки даних рекомендацій не дотримуються. ОСОБА_1 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 184 КУпАП України.

Протягом 2018 року дана сім"я неодноразово розглядалася на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини. 23.02.2018 року було прийняте рішення комісії про доцільність взяття дітей на облік ССД та під соціальний супровід ЦСССДМ для проведення відповідної роботи; 20.03.2018 року на засіданні комісії розглядалося питання про стан сім"ї ОСОБА_8 та прийнято рішення повторно провести обстеження умов проживання та рекомендувати виконкому Білогорільської сільської ради в разі безпосередньої загрози життю і здоров"ю дітей вирішити питання про негайне відібрання дітей; 01.11.2018 року під час виїздного засідання комісії було надано термін для приведення будинку в належний стан та провести повторне обстеження умов проживання; 16.05.2019 року під час чергового засідання комісії було прийняте рішення рекомендувати органу опіки та піклування райдержадміністрації звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачів по справі стосовно їхніх дітей.

Враховуючи викладене, оскільки батьки не піклуються про здоров"я дітей, психічний стан, фізичний і духовний розвиток, вихованням дітей не займаються, чим порушують вимоги ст. 150 СК України та ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства", позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 батьківських прав відносно дітей - ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та стягнути з відповідачів аліменти.

В судовому засіданні позивач - представник органу опіки та піклування Лохвицької РДА позов підтримала з підстав наведених в ньому та просила суд позов задовольнити, оскільки відповідачі не піклуються про здоров"я дітей, психічний стан, фізичний і духовний розвиток, вихованням дітей не займаються, чим порушують вимоги ст. 150 СК України та ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства".

Відповідачі по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили не позбавляти їх батьківських прав, суду пояснили, що зрозуміли свої помилки та обіцяють виправитися, алкоголем не зловживають, займаються вихованням дітей.

Третя особа - представник органу опіки та піклування Білогорільської сільської ради Лохвицького району - сільський голова Білогорільської сільської ради в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити та не позбавляти відповідачів батьківських прав відносно дітей. Дійсно, батьки не належно ставилися до виконання своїх батьківських обов`язків, але зараз виправилися. В даний час вони старанно ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків, доглядають дітей, займаються їхнім навчанням.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно висновку ООП Лохвицької РДА від 20.06.2019 року вважається доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стосовно їхніх дітей.

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6641 ОСОБА_5 має чисельні пороки розвитку та рекомендовано лікування.

Згідно наданого сільським головою Білогорільської сільської ради Лохвицького району акту обстеження житлово-побутових умов сім"ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою : с. Білогорілка Лохвицького району від 11.10.2019 року встановлено, що житлове приміщення родини перебуває в задовільному стані, діти одягнені, забезпечені іграшками. Батьки до дітей відносяться добре, приділяють увагу.

Відповідно до акту обстеження умов проживання родини ОСОБА_8 в с. Білогорілка Лохвицького району, наданого службою у справах дітей Лохвицької РДА від 15.10.2019 року встановлено, що відповідачі по справі створили всі умови необхідні дітям для проживання.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п. 16 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Разом із цим, згідно з п. 18 вказаної Постанови, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Позивачем не надано суду безспірних доказів, які свідчать про умисне постійне ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та у свідомому нехтуванні своїми обов`язками.

Таким чином, суд може позбавити батька або матір їх батьківських обов`язків лише у виключних випадках, коли вони свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків та, як наслідок, негативно впливають на духовний та моральний розвиток дитини.

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має грунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-Х11 передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Встановлено, що докази винної поведінки відповідачів та умисного ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей - відсутні, а посилання позивача щодо ухилення від виконання відповідачами батьківських обов`язків не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

В порушення зазначених вимог позивачем не надано належних та допустимих доказів винної поведінки відповідачів щодо умисного злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків. Також позивачем не доведено, в чому будуть полягати позитивні зміни в житті дітей в разі застосування до відповідачів такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 батьківських прав відносно їхніх дітей, не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дітей та стимулювання батьками щодо належного виконання своїх обов`язків. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачам необхідно приймати більш активну участь у вихованні та утриманні дітей.

Суд вважає, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідачів змінити ставлення до виховання дітей, піклування про їх фізичний і духовний розвиток, спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі та більш активної участі батьків у їх вихованні.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позбавлення батьківських прав, тобто прав наданих батькам до досягнення їхніми дітьми повноліття на їх виховання, захист їх інтересів, та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, беручи до уваги факт того, що відповідачі приймають участь у вихованні та утриманні дітей, а також те, що з боку позивача не надано безперечних доказів ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків, суд не вбачає підстав для позбавлення їх батьківських прав. Суд вважає за необхідне попередити відповідачів, щодо належного виконання батьківських прав по вихованню, утриманню, лікуванню та розвитку своїх дітей.

Керуючись :ст. ст. 150, 155, 164, 166 СК України, Законом України "Про охорону дитинства", Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 20.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ст. ст. 12, 13, 258, 263, 265, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах органу опіки та піклування Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Білогорільської сільської ради Лохвицького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області В.А. Бондарь