ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4296/19 Справа № 182/513/19 Суддя у 1-й інстанції - Рибакова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3, на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2019 року, яка постановлена суддею Рибаковою В.В. у м. Нікополі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несплату аліментів.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несплату аліментів передано за підсудністю на розгляд Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3, просить ухвалу скасувати та направити справу до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для продовження розгляду, оскільки судом постановлено ухвалу з порушенням норм процесуального права та неправильного застосовання норм матеріального права. Зокрема, зазначає, що судом не враховано вимоги ч.1 ст.28 ЦПК України, відповідно до якої позови про стягнення аліментів можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Зазначає, що в Кіровському районному суді м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа щодо визнання її втратившою право користування житловим приміщенням. Також, посилаючись на матеріали справи, вважає, що місцем її перебування є АДРЕСА_2 що дає їй підстави для звернення до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, як необґрунтовану та таку, що не відповідає фактичним обставинам справи, а ухвалу суду залишити без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала, яка зазначена у п.9 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3, підлягає залишенню без задоволенню з наступних підстав.

Передаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несплату аліментів за підсудністю на розгляд Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не підсудна даному суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Дана стаття встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред'явлений в одному з двох і більше судів. Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді. Крім того, аналіз вказаної норми свідчить про те, що позови про стягнення аліментів охоплюють всі вимоги, пов'язані з невиконанням обов'язку по утриманню, передбачені статями 75-89, 91, 180-201, 202-206, 265-274 СК України, можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред'явити позов в один з декількох вказаних в законі судів. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів у деяких справах з метою зробити судовий захист їх суб'єктивних прав більш зручним.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або місце перебування фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно до статті 3 цього Закону місцем перебування визначається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої фізична особа проживає строком менше шести місяців на рік; а місцем проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої фізична особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Реєстрацією місця проживання або місця перебування фізичної особи є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

При цьому, підтвердженням реєстрації місця проживання або місця перебування фізичної особи є довідка, яка видається органом реєстрації.

Також, відомості про місце проживання та місце перебування особи можуть вноситись до наступних документів: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Враховуючи те, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 є стягнення неустойки за несплату аліментів, позивач наділена правом альтернативної підсудності - пред'явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини, як до суду за місцем свого проживання, так і до суду за місцем проживання відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 (а.с.4-зворот,). Місцем реєстрації відповідача також є АДРЕСА_1

Ухвала мотивована тим, що сторони проживають за адресами, територія яких не відноситься до територіальної підсудності Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Враховуючи зазначене, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги позивача, про неврахування судом першої інстанції того, що позов подано нею за місцем свого перебування за адресою: АДРЕСА_2 тобто в межах територіальної підсудності Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, оскільки позивачем не надано доказів того, що за вказаною адресою вона зареєстрована у встановленому законом порядку.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що в Кіровському районному суді м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа, щодо визнання її втратившою право користування житловим приміщенням, колегією суддів не приймаються до уваги при вирішення питання про визначення підсудності справи про стягнення неустойки за несплату аліментів, оскільки вони не мають правового значення.

Отже, пред'явлення позову до суду за місцем перебування позивача можливе лише, якщо воно зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме по собі проживання особи за певною адресою без реєстрації за цією адресою місця свого перебування є неправильним визначенням підсудності.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що сторони проживають за адресами, територія яких не відноситься до адміністративно-територіальної юрисдикції Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а з урахуванням того, що зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_1, суд першої інстанції обґрунтовано направив справу за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, ст. 374, ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 14 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: