Справа № 135/1682/16-ц
Провадження № 22-ц/801/1996/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 рокуСправа № 135/1682/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Копаничук С.Г.,

Суддів: Войтко Ю.Б., Денишенко Т.О.

при секретарі: Богацькій О.М.

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

треті особи: відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчука Сергія Ігоровича, ОСОБА_3 Дерксена, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та Державного підприємства "Сетам" Міністерства юстиції України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційній інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Глазунова Любов Михайлівна, на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 01.08.2019 року, ухвалену під головуванням судді Ковганич С.В. в приміщенні цього ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчука Сергія Ігоровича, ОСОБА_3 Дерксена, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та Державного підприємства "Сетам" Міністерства юстиції України про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на майно, виключення його з акта опису та звільнення з-під арешту, визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними протоколів проведення торгів, визнання недійсними актів про проведені електронні торги,-

в с т а н о в и в:

31.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову у справі за її позовом до ОСОБА_2 , відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчука Сергія Ігоровича, ОСОБА_3 Дерксена, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та Державного підприємства "Сетам" Міністерства юстиції України про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на майно, виключення його з акту опису та звільнення з-під арешту, визнання недійсними електронних торгів від 10.09.2018, 06.09.2018, 05.09.2018, 20.08.2018, 02.07.2018, визнання недійсними протоколів проведення торгів №358564 від 10.09.2018, №384057 від 10.09.2018, оформлений протоколом від 23.01.2019, №356395 від 06.09.2018, №358689 від 05.09.2018, №358689 від 05.09.2018, оформлений протоколом від 04.01.2019, №350385 від 02.07.2018, №353749 від 20.08.2018, визнання недійсними актів про проведені електронні торги від 17.09.2018, від 28.08.2018, від 23.08.2018, від 17.01.2019, від 01.02.2019.

Вказала, що ухвалою Ладижинського міського суду від 22.11.2016 року було забезпечено позов . Проте, ухвалою Гайсинського районного суду від 15.02.2018 року , в порушення ч.4 ст.3,ст.154 ЦПК України, було задоволено клопотання представника відповідача П ОСОБА_7 та застосовано заходи зустрічного забезпечення позову шляхом внесення нею на депозитний рахунок суду 660537,02 грн., що еквівалентно 20069 євро в строк 10 днів з дня отримання ухвали, яка була оскаржена в апеляційному порядку .Проте, до розгляду скарги апеляційним судом, ухвалою Гайсинського районного суду від 12.04.2018 року було скасовано ухвалу Ладижинського міського суду від 22.11.2016 року про забезпечення позову та ухвалу Гайсинського районного суду від 15.02.2018 року про застосування заходів зустрічного забезпечення, внаслідок чого постановою апеляційного суду Вінницької області від 27.06.2018 року апеляційне провадження за даною скаргою закрите.

Зазначає, що незаконне скасування ухвали про забезпечення позову привело до продажу майже всього нерухомого майна ,що є предметом спору та змушує її постійно доповнювати позовні вимоги з метою захисту своїх порушених прав.

Приймаючи до уваги, що відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, не дивлячись на наявність невирішених позовів до відповідачів щодо нерухомого майна, продав частину нерухомого майна та продовжує його продаж на електронних торгах, в результаті чого майно, яке є предметом спору, продовжує відчужуватись третім особам, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист та виконання рішення суду.

Посилаючись на те, що підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні та на ч.2 ст.149 ЦПК ,п.п.1,5 ч.1 ст.150 ЦПК України, в порядку забезпечення позову ОСОБА_1 просила накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом її позовних вимог ,а саме :

1. Земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: м. Ладижин СТ АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:002:0515 (державний акт право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 25.06.2003);

2. Гараж з майстерною № 8 загальною площею 422,5 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, за адресою : м. Ладижин СТ АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:002:0515 (державний акт право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 25.06.2003);

3. Земельну ділянку площею 0,0026 га, кадастровий номер :07:002:0383, що розташована в АДРЕСА_2 (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 256440);

4. Земельну ділянку площею 0,2261 га, кадастровий номер :07:002:0380, що розташована в АДРЕСА_2 (державний акт серія ЯИ НОМЕР_2 256743);

5. Земельну ділянку площею 0,0024 га, кадастровий номер :07:002:0382, що розташована в АДРЕСА_2 ( на даний час АДРЕСА_3 (державний акт серія ЯИ НОМЕР_3 від 30.12.2009);

6. Гараж № 22 загальною площею 19,3 кв. м, що розташований за адресою : АДРЕСА_3 .

Також просила забезпечити позов шляхом зупинення продажу наступного арештованого майна:

- житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_2 загальною площею 108,9 кв. м, житловою площею 72,1 кв. м.;

- земельної ділянки по АДРЕСА_2 , площею 0,0500 га, кадастровий номер :07:002:0379 (державний акт серія ЯИ № 256742).

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 01.08.2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу суду скасувати через порушення судом норм процесуального права ,а по справі Зазначила, що вжиття заходів забезпечення позову можливе на любій стадії судового розгляду, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав або інтересів позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області вважає ухвалу суду законною та обгрунтованою ,а доводи скарги безпідставними.

Судом встановлено, що у відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області перебуває виконавче провадження №34351262 по примусовому виконанню виконавчого листа №211/447/12 від 04.09.2012 року по виконанню рішення Ладижинського міського суду від 01.06.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 155394,93 євро, що станом на 01.06.2012 року еквівалентно -1540445,17 грн. та 3433,60 грн. сплаченого судового збору.

В свою чергу, виконавчий лист №211/1410/12, виданий18.12.2012 Ладижинським міським судом Вінницької області на підставі рішення суду від 12.10.2012 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості в сумі 8500000 грн., який перебував на виконанні у відділі, був повернутий стягувачу на підставі його заяви згідно постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.06.2017 ВП №35840533 (а.с.113-114 т.3).

В даний час рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.06.2012 року , що набрало законної сили 01.08.2012 року , не виконано. Окрім цього, рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області від 20.08.2018 №319 (а.с.131 т.4) відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відмовлено у надані дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника ОСОБА_2 , а саме: житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить йому на праві власності, та в якому зареєстровано і право користування яким має малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0500 га, кадастровий номер :07:002:0379 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відмовляючи оскаржуваною ухвалою у забезпеченні позову , суд першої інстанції виходив з того, що підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову немає, оскільки у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебувають на виконанні виконавчі листи видані у 2012 році про стягнення з її чоловіка ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 та на користь ОСОБА_4 грошових коштів ,а тому суд розцінив, що метою забезпечення позову є саме зупинення виконавчого провадження та реалізації арештованого майна , що є недопустимим , а не власне забезпечення її позовних вимог.

Разом із тим, із зазначеними висновками колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

При постановленні ухвали суд не взяв до уваги і не вирішив ряд процесуальних питань, які згідно вимог закону повинен був вирішити до вирішення клопотання про забезпечення позову , які мають значення для розгляду цього питання.

Так , відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту ст.150 ЦПК вбачається ,що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи , ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області, заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області Калинчука С.І. про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на майно, виключення його з акту опису та звільнення з-під арешту 13.10.2016 року ,тобто після того як ухвалою Ладижинського міського суду від 26.08.2016 року було залишено без розгляду подання державного виконавця про визначення частки боржника ОСОБА_2 у спільному майні подружжя.(т.1 а.с.32)

Ухвалою Ладижинського міського суду від 22.11.2016 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, зупинено продаж арештованого майна, зазначеного в актах опису та арешту майна від 22.01.2013 року, від 29.012013 року, від 22.02.2013 року.(т.1 а.с.192-195)

Ухвалою Гайсинського районного суду від 10.04.2017 року було залучено до участі у справі в якості співвідповідачів за даним позовом кредиторів ОСОБА_8 , ОСОБА_4 за їх клопотанням.( т.2 а.с.160).

Ухвалою Ладижинського міського суду від 15.02.2018 року було застосовано заходи зустрічного забезпечення шляхом внесення позивачкою ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду грошових коштів в сумі 660537,02 грн., а ухвалою Гайсинського районного суду від 12.04.2018 року було скасовано ухвалу Ладижинського міського суду від 22.11.2016 року про забезпечення позову та ухвалу Гайсинського районного суду від 15.02.2018 року про зустрічне забезпечення позову ОСОБА_1

В результаті скасування забезпечення позову частина майна подружжя , що є предметом позову у даній справі , спільна власність на яке згідно закону презюмується , було продано .

Внаслідок обставин переходу права власності на частину майна, що є предметом даного позову до інших осіб , ОСОБА_1 03.10.2018 року, звернулась до суду з заявою в порядку ст.49 ЦПК України , у якій фактично, посилаючись на порушення її прав спільної сумісної власності , позовні вимоги доповнила як вимогами про визнання електронних торгів недійсними ,так і в частині зазначення нових співвідповідачів , покупців цього майна - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Крім того, на час розгляду апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_1 у справі є дані, що частина майна, що є предметом спору , була незаконно внесена до статутного капіталу ТОВ «Фрейр Компані»,внаслідок чого 09.09.2019 року позивачкою подана заява і фактично доповнено позовні вимоги про незаконність внесення майна і витребування на користь позивачки майна подружжя , спільність власності на яке презюмується за законом.

Відповідно до змісту ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Крім того, відповідно до змісту ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Справи, що перебувають у провадженні суду, в разі об`єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі.

Якщо провадження у справах було відкрито в один день, справи, в разі об`єднання їх в одне провадження, передаються на розгляд судді, який першим прийняв рішення про їх об`єднання.

Справи, об`єднані в одне провадження, роз`єднанню не підлягають.

На порушення вказаних вимог закону, суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у забезпеченні позову від 01.08.2019 року у передбаченому законом порядку не вирішив питання щодо збільшених(додаткових)позовних вимог від 03.10.2018 року, відносно яких не вчинив необхідних процесуальних дій та не постановив про це ухвалу.

Останнє , на переконання колегії суддів , перешкоджає суду першої інстанції належним чином з`ясувати та встановити між якими сторонами та про що дійсно виник спір і чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову ,враховуючи, що право спільної сумісної власності на майно подружжя презюмується законом ; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особи відповідачів ,позовні вимоги до яких заявлені ,та процесуально закріпити їх статус у справі, а також на підставі з`ясованого перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також процесуальні порушення, допущені судом першої інстанції унеможливлюють належну перевірку обґрунтованості відмови у задоволенні позову судом апеляційної інстанції, який не наділений повноваженнями вчинення процесуальних дії у справі по прийняттю позовних вимог до розгляду

Враховуючи викладене ,колегія суддів уважає апеляційну скаргу частково обґрунтованою, в зв`язку з чим відповідно до п.п.1,4 ч.1 ст.379 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню ,а матеріали за заявою про забезпечення позову у даній цивільній справі направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 374,379 ,382-384 ЦПК України, суд -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Глазунова Любовь Михайлівна, - задовольнити частково.

Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 01.08.2019 року скасувати, а матеріали за заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчука Сергія Ігоровича, ОСОБА_3 Дерксена, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та Державного підприємства "Сетам" Міністерства юстиції України про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на майно, виключення його з акту опису та звільнення з-під арешту, визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними протоколів проведення торгів, визнання недійсними актів про проведені електронні торги направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: /підпис/ С.Г. Копаничук

Судді: /підпис/ Т.О. Денишенко

/підпис/ Ю.Б. Войтко

Згідно з оригіналом

Суддя : С.Г. Копаничук