Справа № 569/1997/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Рибачик О.А.,

за участю представника позивача - адвоката Овдійчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 10 січня 2019 року з нього стягнуто аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, з 26 грудня 2018 року і до повноліття дітей. Такий розмір аліментів для нього є непомірним. Крім того, вказує, що є інвалідом ІІІ групи, розмір його доходу становить 1 497 грн. З 27 листопада 2015 року перебуває в шлюбі, від якого має доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Просить суд змінити розмір аліментів стягнутий з нього на підставі судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 січня 2019 року по справі № 569/24402/18, та стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину, починаючи з 26 грудня 2018 року і до повноліття дітей.

Представник позивача - адвокат Овдійчук О.О. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала повністю та просить його задоволити з підстав викладених у ній.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала 02.10.2019 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області заяву, в якій позовні вимоги не визнає, просить в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та розгляд справи проводити у її відсутність.

За вказаних обставин суд рахує за можливе провести розгляд справи у відсутність відповідача, яка належним чином була повідомлена про час і дату розгляду справи і в судове засідання не з`явилася.

Заслухавши думку представника позивача - адвоката Овдійчук О.О., дослiдивши письмовi докази по справi, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 10 січня 2019 року по справі № 569/24402/18 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 26 грудня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, боржник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Аліменти є одним із способів виконання батьками обов`язку по утриманню дітей. Їх стягнення не залежить від того, чи знаходяться в шлюбі батьки, розлучені вони або взагалі не перебували в ньому. Аліменти стягуються на користь одного з батьків, з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим і індивідуальним.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 1597 від 15.05.2017 року вбачається, що позивач - ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи загального захворювання та йому протипоказана робота на висоті, біля вогню, неогороджених механізмів, в несприятливих умовах навколишнього середовища. Може працювати в кабінетних умовах (а.с. 21, 22).

Відповідно до епікризу № 20340 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні в ЦМЛ м. Рівне з 31.10.2018 року по 12.11.2018 року з клінічним діагнозом: ЦВХ. Артеріовенозна мальформація правої тімяної ділянки. Стан після оперативного втручання (20.01.2015 року - ендоваскулярна емболізація артеріовенозної мальформації правої тімяної частки) зі стійким цефалічним с-м, розсіяною неврологічною с-кою, арахноїдальною кісткою правої півкулі головного мозку (по даним МРТ), судомним синдромом (з частотою 1 раз у тиждень 05.11.18 року у стаціонарі) (а.с. 24).

Позивач потребує реабілітації, що підтверджується індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 473 (а.с. 23), несе витрати на лікування та медикаменти, що підтверджується товарними чеками (а.с. 28, 29).

Судом встановлено, що позивач сплачував аліменти в період з 23 лютого 2015 року по жовтень 2016 року в розмірі по 750 грн. щомісячно. В грудні 2016 року здійснив два платежі по 800 грн., в січні 2017 року 800 грн. З лютого 2017 року по серпень 2017 року позивач переказував по 900 грн. 29 вересня 2017 року по лютий 2018 року переказував по 1 000 грн. В березні 2018 року здійснив перерахунок аліментів в розмірі 2 000 грн. З квітня 2018 року по грудень 2018 року переказував по 1 000 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями (а.с. 13-20).

Позивач поніс витрати на лікування мами ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом ангіопластики коронарних артерій від 11 квітня 2018 року, епікризом № 7161, допплер-ехокардіографією від 12.04.2018 року, квитанціями на сплату коштів та розпискою від 11 квітня 2018 року про отримання в борг від ОСОБА_7 80 000 грн. (а.с. 34-41).

З долученої до матеріалів справи довідки за вих. № 603/02 від 22.01.2019 року виданої Рівненським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_1 за період з лютого 2018 року по січень 2019 року становить 17 514 грн.

Всі вищенаведені обставини на думку позивача є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання його дітей від першого шлюбу.

На думку суду істотних обставин, які могли б унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по сплаті аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця суд не вбачає виходячи з наступного.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 503712 від 04.06.2019 року позивачу з 22.05.2019 року встановлена ІІ група інвалідності по загальному захворюванню до 01 червня 2020 року.

В даній довідці зазначено, що він працездатний в спеціально створених умовах.

Матеріали справи не містять доказів, що позивач звертався до компетентних органів з приводу працевлаштування в спеціально створених умовах, і що йому було відмовлено в працевлаштуванні.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Суд враховує, що у позивача є ще одна дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак вона проживає разом з позивачем як батьком так і з матір`ю, тобто в повноцінній сім`ї. Натомість діти від першого шлюбу позбавленні вказаної можливості.

Надані позивачем докази підтверджують стан здоров"я ОСОБА_1 , доходи та його матеріальні витрати до видачі Рівненським міським судом Рівненської області судового наказу про стягнення аліментів. Проте позивачем не надано суду жодного доказу, як змінився його матеріальний стан та здоров`я після винесення судом 10 січня 2019 року судового наказу.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Суд вважає що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дітям позивача збереження певного матеріального рівня утримання.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

17.05.2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року), за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Оскільки позивач не довів, що ним було вжито всіх можливих заходів для працевлаштування в спеціально створених умовах, і йому було відмовлено в працевлаштуванні, суд рахує, що ОСОБА_1 спроможний сплачувати аліменти на дітей в мінімально визначеному розмірі 1/3 частини всіх доходів, але не менше 50% на кожну дитину.

На підставі вищевикладеного, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 141, 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 7, 10, 76, 81, 170, 263- 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук