УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року

м.Суми

Справа №2-3484/07

Провадження №22-ц/816/561/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І.,

суддів: Левченко Т. А. , Хвостик С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Попової А.П.,

у присутності:

представника осіб, які не брали участь у розгляді справи в суді першої інстанції Товариства з обмеженою відповідальністю «Роад Констракшн» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Адамант-Суми» - адвоката Кузченко Тетяни Миколаївни,

представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Чернадчука Олександра Вікторовича,

розглянуву відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Роад Констракшн» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Адамант-Суми»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 грудня 2007 року в складі судді Мальованої В.В., ухваленого у м. Суми, повний текст якого складено 28 грудня 2007 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Сумської міської ради, виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», про визнання права власності на новостворену річ (вікно) при здійсненні самовільної реконструкції,

в с т а н о в и в :

07 вересня 2007 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Сумської міської ради і виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання права власності на новостворену річ (вікно) при здійсненні самовільної реконструкції в опорній стіні будинку за адресою: АДРЕСА_1. Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1, під якою розташовані також належні їй квартири АДРЕСА_4 і АДРЕСА_5. З метою поліпшення освітлення кімнати у квартирі АДРЕСА_1 нею було здійснено влаштування вікна згідно з розробленим проектом реконструкції. Дозвіл на реконструкцію заявниця не отримувала. На думку ОСОБА_2, оскільки вікно розташоване в опорній стіні будинку, яка є спільною сумісною власністю всіх мешканців будинку, та ураховуючи, що реконструкція була виконана з додержанням архітектурних і будівельних норм, тому з метою узаконення новоствореного майна, тобто вікна, а також виконаних будівельних і монтажних робіт, просила захистити її право власності у обраний заявницею спосіб.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 грудня 2007 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на вікно, що знаходиться у житловій кімнаті 3 при здійсненні самовільної реконструкції в опорній стіні квартири АДРЕСА_2.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Роад Констракшн» (далі - ТОВ «Роад Констракшн») і Товариство з обмеженою відповідальністю «Адамант-Суми» (далі - ТОВ «Адамант-Суми»), які не брали участь у розгляд даної справи, але вважають, що вказаним вище рішенням порушені їх права, оскаржили судове рішення в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, заявники просять скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції не врахував положень ст.ст. 186, 187 та 188 ЦК України, за змістом яких предметом позову про визнання права власності не можуть бути складові частини нерухомого майна, зокрема, самовільно влаштованого позивачем вікна у житловому будинку, дозвіл на встановлення якого ОСОБА_2 від виконавчого комітету Сумської міської ради у встановленому законом порядку не отримувала. Крім того, виконані позивачем будівельні роботи є реконструкцією, дозвіл на виконання якої вона також не отримувала, а відтак, фактично її права не були порушені, оскільки ОСОБА_2 не отримувала відмову на здійснення будівельних робіт від компетентних органів, тобто спір між сторонами у даній справі відсутній.

12 лютого 2019 року до апеляційного суду від відповідачів Сумської міської ради та виконавчого комітету Сумської міської ради надійшли відзиви на апеляційну скаргу ТОВ «Роад Констракшн» і ТОВ «Адамант-Суми», в яких представник відповідачів ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення - скасувати. При цьому вказує, що позивач дозвіл на проведення будівельних робіт від виконавчого комітету Сумської міської ради та відповідних дозвільних документів від Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю не отримувала. Крім того, згідно з висновком будівельно-технічної експертизи № 1992 від 27 листопада 2008 року судовий експерт під час обстеження самочинно обладнаного вікна виявив порушення вимог Проекту підсилення стіни для влаштування віконного отвору, що може стати наслідком тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку та їх безпечної експлуатації.

15 лютого 2019 року до апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Чернадчука О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Представник вказує, що права заявників апеляційної скарги оскаржуваним рішенням не порушені, оскільки судом вирішувався спір з приводу законного володіння та користування належним позивачу новоствореним майном.

19 лютого 2019 року представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Чернадчуком О.В. до апеляційного суду подано клопотання про закриття апеляційного провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України у зв'язку з тим, що оскаржуваним рішенням питання про права заявників апеляційної скарги не вирішувалось.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ «Роад Констракшн» і ТОВ «Адамант-Суми» - адвоката Кузченко Т.М., заперечення проти скарги представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Чернадчука О.В., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі і додатково поданими доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а провадження у даній справі слід закрити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на підставі укладеного 24 липня 2006 року договору купівлі-продажу є власницею двокімнатної квартири АДРЕСА_3, яка розташована на другому поверсі двоповерхового житлового будинку (а.с. 5-11).

Вказану квартиру позивач придбала за кредитні кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» і вона є предметом іпотеки (а.с. 16-20).

З технічного паспорту на вказану квартиру вбачається, що 10 липня 2006 року Сумським обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації було зареєстровано зміни у технічних характеристиках квартири, а саме: у приміщенні «3» квартири пробито віконний отвір, проте дозвільних документів до бюро не надано (а.с. 11).

Як зазначено у довідці Сумської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» № 2316-6 від 03 вересня 2007 року, банк не заперечує проти реконструкції (врізки вікна) у квартирі ОСОБА_2 (а.с. 15).

За обладнання кімнати «3» у квартирі вікном позивач сплатила 17 травня 2007 року приватному підприємцю ОСОБА_6 1540 грн (а.с. 12).

На замовлення ОСОБА_2 приватним підприємством «Суми-Южана» 12 червня 2007 року було виготовлено робочий Проект підсилення стіни для влаштування віконного отвору (а.с. 21-35).

За повідомленням Сумського міського відділу Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Сумській області від 20 серпня 2007 року № 2318 внутрішнє перепланування квартири АДРЕСА_3 пов'язане з влаштуванням віконного отвору не суперечить протипожежним вимогам діючих в Україні норм та правил (а.с. 13).

Згідно з повідомленням Сумської міської санітарно-епідеміологічної станції від 30 серпня 2007 року № 02-1/3352 у зв'язку із відсутністю санітарно-гігієнічних норм і правил для квартир багатоповерхових житлових будинків висновок щодо відповідності санітарним нормам виконаного ОСОБА_2 самовільного перепланування в квартирі АДРЕСА_1 станція надати не може. Крім того, роз'яснено, що для вирішення питання самовільного перепланування у квартирі необхідно керуватися висновком архітектури та містобудування Сумської міської ради (а.с. 14).

З матеріалів справи також вбачається, що відповідачі під час розгляду справи у суді першої інстанції категорично заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю не отримувала (а.с. 40).

Згідно з висновком проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи № 1992 від 27 листопада 2007 року самочинно обладнане вікно в квартирі АДРЕСА_3 в цілому відповідає державним будівельним нормам, але за умови виконання вимог робочого Проекту підсилення стіни для влаштування віконного отвору, розробленого проектною організацією Приватним підприємством «Суми-Южана». Також експертом зазначено, що під час проведення робіт по влаштуванню віконного прорізу в зовнішній стіні квартири АДРЕСА_1 на час обстеження було виявлено порушення вимог вказаного робочого проекту, а саме: не заповнені шви між влаштованою перемичкою і стіною саморозширюючимся розчином, що суперечить вимогам п. 3.3 ВСН 61-89 «Реконструкція і капітальний ремонт житловий будинків. Норми проектування» (а.с. 66-71).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки самочинно обладнане вікно згідно з висновком експертизи відповідає державним будівельним нормам, тому за позивачем слід визнати право власності на вікно.

За змістом ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як зазначалось вище, ТОВ «Роад Констракшн» і ТОВ «Адамант-Суми» не брали участі у розгляді даної справи, проте вважають, що їх права оскаржуваним рішенням були порушені. Так, на думку заявників, самовільне влаштування позивачем вікна в опорній стіні будинку, яке фактично було узаконено судом, створює перешкоди у проведенні будівельних робіт на суміжній земельній ділянці. Зокрема, чоловік позивача ОСОБА_7 скаржиться до всіх контролюючих органів та суду на те, що у випадку завершення будівництва на суміжній земельній ділянці адміністративно-торгівельного розважального комплексу до кімнати позивача не буде потрапляти сонячне світло, тобто не буде забезпечено інсоляцію житлового приміщення через спірне вікно. Таким чином, на думку заявників апеляційної скарги, оскаржуваним рішенням порушуються права ТОВ «Роад Констракшн», як користувача суміжної земельної ділянки, а права ТОВ «Адамант-Суми» - як забудовника суміжної земельної ділянки.

Проте, заявниками не доведено, що їх права, зокрема майнові, оскаржуваним рішенням порушені.

Так, ТОВ «Роад Констракшн» є користувачем суміжної земельної ділянки і жодного відношення до земельної ділянки чи житлового будинку, в якому розташована квартира позивача, не має. До того ж, ТОВ «Роад Констракшн» орендує суміжну земельну ділянку, власником якої є територіальна громада м. Суми.

ТОВ «Адамант-Суми» є забудовником суміжної земельної ділянки, тобто має виключно договірні відносини з ТОВ «Роад Констракшн», що стосуються забудови земельної ділянки, а отже не має жодного відношення до суміжних земельної ділянки та житлового будинку, в якому розташована квартира позивача.

Також колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що позивач у своєму позові просила ухвалити рішення, яким визнати право власності на новостворену річ (вікно) при здійсненні самовільної реконструкції в опорній стіні будівлі багатоквартирного будинку. Дії позивача по самовільній реконструкції в опорній стіні будинку могли призвести до порушення передбачених законодавством прав та інтересів громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування, а тому до участі у справі в якості відповідачів було залучено Сумську міську раду та виконавчий комітет Сумської міської ради, які погодились з ухваленим рішенням і в передбаченому законом порядку його не оскаржили.

В той же час, апелянти не є органами до повноважень яких, відповідно до ст.7 Закону України «Про основи містобудування», відноситься здійснення архітектурно-будівельного контролю у сфері містобудування.

Відтак, оскаржуваним рішенням права заявників апеляційної скарги не порушено.

Доказів протилежного матеріали цивільної справи не містять.

За вказаних вище обставин вбачається, що при розгляді даної цивільної справи суд першої інстанції не вирішував питання про права та обов'язки ТОВ «Роад Констракшн» і ТОВ «Адамант-Суми», тому вони не мають передбаченого ст. 352 ЦПК України права оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (ч. 2 ст. 362 ЦПК України).

Отже, оскільки ТОВ «Роад Констракшн» і ТОВ «Адамант-Суми» не мають права на апеляційне оскарження рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 грудня 2007 року, у зв'язку з чим апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 362, 367, 381 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою осіб, які не брали участі у цивільній справі - Товариства з обмеженою відповідальністю «Роад Констракшн» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Адамант-Суми» на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 грудня 2007 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Сумської міської ради, виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», про визнання права власності на новостворену річ (вікно) при здійсненні самовільної реконструкції.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 15березня 2019 року.

Суддя-доповідач - О. І. Собина

Судді: Т. А. Левченко

С. Г. Хвостик