Провадження №2/389/913/18
Рішення

(заочне)

іменем України

12 березня 2019 року Знамянський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Солонько К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені залу суду міста Знамянка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №130 по вул.Центральна в с.Дмитрівка Знамянського району Кіровоградської області.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що відповідач не був і не є членом її сімї, вони ніколи не проживали разом, ніколи не мали спільних побутових стосунків та не вели спільне господарство. Однак, ОСОБА_2 був родичем першого власника будинку своєї матері, яка їй доводиться бабусею, ОСОБА_3, яка померла 24.01.2000. Другим власником був її батько ОСОБА_4, який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.06.2002. Згідно з договором дарування житлового будинку від 13.08.2004, вона є єдиним власником будинку №130 по вул.Центральна в с.Дмитрівка Знамянського району Кіровоградської області, в якому зареєстрований ОСОБА_2 З 2016 року відповідач за вказаною адресою не проживає. Він добровільно залишив дане житло, забравши всі свої особисті речі. За місцем своєї реєстрації ОСОБА_2 не зявляється, комунальні платежі та витрати щодо утримання майна не сплачує. Перешкод у користуванні будинком йому ніхто не чинить, але місце його фактичного проживання не відоме. Реєстрація місця проживання відповідача в її будинку перешкоджає їй користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивачка в судове засідання не зявилася, але подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач повторно не зявився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та відзив не подав. Згідно з ухвалою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.03.2019, розгляд справи проводиться заочно.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Договір дарування житлового будинку від 13.08.2004, витяг про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 13.08.2004, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.08.2004, реєстраційне посвідчення від 19.08.2004 та технічний паспорт свідчать про те, що ОСОБА_1 є власником будинку №130 по вул.Центральна в с.Дмитрівка Знамянського району Кіровоградської області (а.с.34, 35, 36, 37-40).

З довідки, виданої Знамянським РС УДМС України в Кіровоградській області від 23.10.2018 та листа Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області від 24.10.2018 №636 встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21, 22).

Як вбачається з довідок Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області від 01.10.2018 №1765 та №1766, за місцем реєстрації по вул.Центральна,130 в с.Дмитрівка Знамянського району Кіровоградської області ОСОБА_2 не проживає з 2016 року по даний час (а.с.13). Відповідач був зареєстрований за вказаною адресою у 1993 році, коли власником даного будинку була інша особа ОСОБА_3

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997, відповідно до Закону України від 17.07.1997 №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ч.1 ст.383 ЦК України зазначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не повязане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Частиною 2 статті 406 ЦК України визначено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, відповідач спільним побутом із позивачкою не повязаний, взаємних прав та обовязків вони не мають, реєстрація місця проживання відповідача, який не є членом сімї ОСОБА_1, в її будинку перешкоджає їй розпоряджатися своїм майном, при цьому відповідач з 2016 року за місцем своєї реєстрації не проживає.

Дослідивши надані докази та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності,суд, дійшов висновку, що право відповідача, який не повязаний із позивачкою спільними побутом, на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч.2 ст.406 ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст.319, 321, 383, 391, 406 ЦК України, керуючись ст.ст.81, 223, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №130 по вул.Центральна в с.Дмитрівка Знамянського району Кіровоградської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 кім.103 м.Черкаси, судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_5