Справа №:755/2380/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

за участю присяжних - Ярути Н.В., Ярового Є.М.

при секретарях - Сіренко Д.В., Юдицькому К.О., Головатюк І.І.

за участю заявника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_3, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: визнати його брата, ОСОБА_4 недієздатним; встановити опіку над його братом, ОСОБА_4 та за поданням органу опіки та піклування призначити його, ОСОБА_3, його опікуном.

Свої заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що він має рідного брата ОСОБА_4, який від народження страждає на тяжке хронічне психічне захворювання у зв'язку з чим, рішенням Спеціальної психіатричної Медико-соціальної експертної комісії визнаний інвалідом ІІ групи з дитинства, про що зазначено у Довідці МСЕК серія № КИ-1 № 002041 від 20 жовтня 2004 року, виданій безстроково. Протягом всього життя його брат, ОСОБА_4 проживає з його батьками за адресою: АДРЕСА_1. Його батько, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Його мати, ОСОБА_6 захворіла на тяжку хронічну хворобу у зв'язку з чим потребує цілодобового догляду й невзмозі надалі опікуватися ОСОБА_4 Він залишився єдиним можливим опікуном його брата, ОСОБА_4, який внаслідок хронічного психічного розладу нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв'язку з чим може бути визнаний недієздатним.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року у вказаній справі було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу.

05 вересня 2018 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов висновок судово-психіатричного експерта Київського міського центру судово-психіатричної експертизи № 563 від 30 серпня 2018 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року провадження у справі поновлено та справа призначена до розгляду.

В судовому засіданні 13 березня 2019 року заявник заяву підтримав в повному обсязі просив суд її задовольнити.

Заінтересована особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації не уповноважила свого представника на участь в судовому засіданні, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, однак подала заяву, в якій просила розглянути справу без участі її представника. Також, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві звернувся до суду з подання про доцільність призначення ОСОБА_3 опікуном над його недієздатним братом ОСОБА_4

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3, батьками якого записані: ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4, батьками якого записані: ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії № КИ-1 № 002041, ОСОБА_4 має другу групу інвалідності з дитинства.

Статтею 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 298 Цивільного процесуального кодексу України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 563 від 30 серпня 2018 року, складеного Київським міським центром судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_4 страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості (F 71.0); ОСОБА_4 за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; ОСОБА_4 за своїм психічним станом потребує встановлення над ним опіки.

Таким чином, з огляду на наданий висновок експертизи вбачається, що дійсно ОСОБА_4 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне визнати останнього недієздатним.

Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов'язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов'язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов'язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов'язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров'я, родинні зв'язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов'язки опікуна.

Отже призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов'язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Цивільного кодексу України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 55 Цивільного кодексу України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Відповідно до ст. 58 Цивільного кодексу Україн и, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов'язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 58 ЦК України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

Як передбачено ч. 5 статті 63 Цивільного кодексу України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників.

Відповідно до норм ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Заявляючи вимоги про фізичної особи недієздатною, заявник ОСОБА_3 просить призначити себе опікуном над його рідним братом ОСОБА_4

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено встановлення судом опіки над фізичною особою у випадку визнання її недієздатною і призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до Подання Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 06 лютого 2019 року вих.№103/1030/49/3 «Про доцільність призначення ОСОБА_3 опікуном над його недієздатним братом ОСОБА_4», Орган опіки та піклування вивчивши заяву та наданні ОСОБА_3 документи, висновок Опікунської ради при Оболонській районній в місті Києві державній адміністрації №104-599 від 18 січня 2019 року, вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 опікуном над його недієздатним братом ОСОБА_4, в разі визнання його рішенням Дніпровського районного суду міста Києва недієздатною особою.

Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

При вирішенні питання щодо призначення опікуна, суд враховує, що ОСОБА_3 є рідним братом недієздатного ОСОБА_4, за місцем роботи характеризується позитивно, немає медичних протипоказань для здійснення повноважень опікуна, а також враховуючи що заявник та недієздатний ОСОБА_4 є близькими родичами, що в сукупності дає підстави вважати можливим виконання ОСОБА_3 обов'язків опікуна над недієздатним братом.

Правилами ст. 41 Цивільного кодексу України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_3, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна підлягає задоволеннюв повному обсязі.

В силу положень ч.5 та ч.6 ст.300 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

При ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. (ч.7 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України)

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 39, 58, 60, 62, 63 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 293, 294, 295-300, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна - задовольнити.

Визнати недієздатним громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

Визначити строк дії рішення щодо визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним тривалістю в два роки з дня набрання рішенням суду законної сили.

Призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, опікуном над недієздатним ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повне судове рішення складено 14 березня 2019 року.

Суддя:

Присяжні: 1)

2)