Справа № 736/2333/18
Номер провадження 2/736/195/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Кутового Ю.С.,

при секретарі Александровій Н.Л.,

розглянувши у підготовчому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві ОСОБА_3, який помер 21.04.2015 р., а саме на: земельну частку (пай) площею 4,29 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0217626; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,24 га, рілля, кадастровий номер :03:001:0398, що розташована на території Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право власності на яку належало ОСОБА_4, яка померла 13.12.2008 р.; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,72 га, пасовища, кадастровий номер :03:002:0168, що розташована на території Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право власності на яку належало ОСОБА_4, яка померла 13.12.2008 р; земельну частку (пай)) площею 4,29 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0217624, та належало ОСОБА_5, який помер 08.01.2001 року.

Позивач прийняв спадщину після смерті батька, проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не зявився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи у підготовче засідання не зявився, належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що ОСОБА_1, народився 01 грудня 1981 року в с. Перелюб Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується паспортом НМ 533882, виданим Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 23.12.2016 р.

Відповідно до свідоцтва про народження батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (повторне свідоцтво про народження ІІ-ЕЛ № 377830 видане 28 лютого 1984 року).

Відповідно до свідоцтва про народження мого батька його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (свідоцтво про народження ІІ-ЯР № 482270 від 16.11.1958 року).

Дід та баба позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 одружилися 21.02.1956 року (свідоцтво про одруження ЯФ № 369506).

21 квітня 2015 року батько позивача ОСОБА_3 помер, про що Перелюбською сільською радою Корюківського району Чернігівській області 23 квітня 2015 року видане свідоцтво про смерть (серія І-ЕЛ № 251435) та складено відповідний актовий запис № 15.

За життя ОСОБА_3 був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» на території Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та був включений в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Як результат йому на його ім?я був виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0217626 на земельну частку розміром 4,29 умовних кадастрових гектари 02 серпня 1996 року. Вартість земельної частки (паю) на момент смерті 41909,00 грн.

Також ОСОБА_3 відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України успадкував від своєї матері ОСОБА_4, яка померла 13.12.2008 року, земельні ділянки (колишня земельна частка (пай), а саме:

?земельна ділянка площею 3,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартість на момент смерті 14 457,90 грн;

?земельна ділянка площею 0,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартість на момент смерті 2 116,21 грн.

?земельну частку (пай) розміром 4,29 умовних кадастрових гектари, по колишньому КСП «Зоря» Перелюбської сільської ради, право на яку належало ОСОБА_5, який помер 08.01.2001 року, та була успадкована його дружиною відповідно до норм ЦК УРСР, але за життя останньої не було офіційно оформлено право на неї, вартість на момент смерті 16 710,00 грн.

За життя батько позивача не встиг оформити спадкові права на це майно.

Відповідно до довідки виконкому Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 17.02.2017 № 80 ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дружиною ОСОБА_4 та сином ОСОБА_3.

Відповідно до довідки виконкому Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 17.02.2017 № 78 ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з сином ОСОБА_3.

Відповідно до довідки виконкому Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 12.04.2018 року № 179 ОСОБА_3 на момент смерті - 21.04.2015 року проживав із спадкоємцем ОСОБА_1 за адресою с. Баляси Корюківського району, вул.. Піщана, 5.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач прийняв спадщину після смерті батька, проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до інформації Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (1927/177-18 від 04.05.2018) ОСОБА_3 отримав сертифікат на право земельну частку (пай) серії ЧН № 0217626, зареєстрований 02.08.1996 року на площу 4,29 умовних кадастрових гектарах, по колишньому КСП «Зоря» Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області.

Для підтвердження дійсності отримання покійними бабусею та дідусем документів на землю позивач звернувся з заявами до Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, де йому надали відповідну інформацію (1128/147-17 та 1119/147-17 від 08.09.2017).

У разі втрати, пошкодження сертифіката на право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування до суду (ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13).

Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна (п. 4.15 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 р. № 296/5).

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно.

Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Зважаючи на викладене вище, зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.1, 3 ст. 136 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, врахувавши майновий стан сторони, своєю ухвалою відстрочив сплату частини судового збору у сумі 375 грн. 97 коп. до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 375,97 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави.

Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 392, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 11, ч.1 ст. 142, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування право на спадкове майно, що належало спадкодавцеві ОСОБА_3, який помер 21.04.2015 р., а саме на:

?земельну частку (пай) площею 4,29 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0217626;

?земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,24 га, рілля, кадастровий номер :03:001:0398, що розташована на території Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право власності на яку належало ОСОБА_4, яка померла 13.12.2008 р.;

?земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,72 га, пасовища, кадастровий номер :03:002:0168, що розташована на території Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право власності на яку належало ОСОБА_4, яка померла 13.12.2008 р;

?земельну частку (пай)) площею 4,29 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0217624, та належало ОСОБА_5, який помер 08.01.2001 року.

Сплачений судовий збір залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю. С. Кутовий