Справа № 573/234/19
Номер провадження 2/573/125/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

05 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25 травня 2016 року. Від подружнього життя мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однією сім'єю проживали до травня 2018 року. Сімейні стосунки з відповідачем не склалися внаслідок втрати взаєморозуміння. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, суперечить її інтересам та інтересам дитини, ОСОБА_1 просить розірвати шлюб з ОСОБА_2

Ухвалою від 19 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом з призначенням її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а. с. 15-16).

Ухвалою від 15 березня 2019 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті (а. с. 24).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 23).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи в його відсутність позов визнає в повному обсязі. Разом з цим, просить суд не зазначати в рішенні про обставини, на які посилається позивач, оскільки вони не підтверджуються жодним доказом та в майбутньому будуть порушувати його права при розгляді іншої справи (а. с. 21).

У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв'язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 25 травня 2016 року у Зарічному районному у м. Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про що складено відповідний актовий запис №156. Після укладення шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3 (а. с. 7).

У шлюбі у подружжя народилася дитина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що внаслідок втрати взаєморозуміння з травня 2018 року сторони в справі припинили шлюбні стосунки та проживають окремо. Позивач не бажає продовжувати сімейні відносини з відповідачем.

Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таким чином, враховуючи обставини, викладені позивачем в заяві до суду, та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що намір ОСОБА_1 розірвати шлюб з відповідачем є виваженим та свідомим. Причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Сторони у справі не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Разом з цим суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з нею, так як вони є передчасними, а матеріали справи не містять даних про те, що між сторонами в справі існує спір про визначення місця проживання дитини.

На підставі ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище та відповідно до заяви позивача, суд вважає за можливе залишити їй шлюбне прізвище ОСОБА_2.

Вирішуючи питання щодо судового збору, суд керується положеннями ст. ст. 141-142 ЦПК України та враховує, що відповідач визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, у зв'язку стягненню з останнього на користь позивача підлягає 384 грн. 20 коп. судового збору та така ж сума підлягає поверненню ОСОБА_1 з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 24, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 5, 12, 81, 140, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НОМЕР_4, виданий Білопільським РС УДМС України в Сумській області 22 вересня 2016 року, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 травня 2016 року у Зарічному районному у м. Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №156 розірвати.

Залишити позивачу шлюбне прізвище ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Зобов'язати Управління державної казначейської служби України у Білопільському районі Сумської області повернути ОСОБА_1 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору, який відповідно до квитанції №0.0. від 05 лютого 2019 року сплачений у АТ КБ «ПриватБанк» на рахунок №8037, код отримувача 38020201, банк отримувача: 899998 Казначейство України, отримувач: УК БІЛОПІЛЬСЬК. Р. /БІЛОПІЛЬСЬК. Р. /22030101, призначення платежу: *;101;;22030101; Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) ОСОБА_1; судовий збір.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду безпосередньо.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя