справа № 197/932/18
провадження № 2/197/386/19
06 березня 2019 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Леонідової О.В.
за участі секретаря судового засідання Гетьманенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області цивільну справу позовом керівника Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі КЗ «Криворізької міської клінічної лікарні № 2» ДОР» до ОСОБА_1 про відшкодування коштів витрачених на лікування потерпілого від злочину,
Керівник Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах держави в особі КЗ «Криворізької міської клінічної лікарні № 2» ДОР» до ОСОБА_1 з позовними вимогами про відшкодування коштів витрачених на лікування потерпілого від злочину у розмірі 4277,14 грн.
В обґрунтування позову посилається на те, що вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 16.05.2017 року ОСОБА_1 визнано винуватою у предявленому обвинуваченні у відповідності до ст. 121 ч. 1 КК України, яке полягає у спричиненні умисних тяжких тілесних ушкодженнях потерпілому ОСОБА_3, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки. З отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_3 перебував на лікуванні КЗ «Криворізькій міській клінічній лікарні № 2» ДОР» та на його лікування витрачено 4277,14 гривень, які прокурорпросить стягнути з відповідача на користь КЗ «Криворізької міської клінічної лікарні № 2» ДОР».
Ухвалою суду від 23.11.2018 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання прокурор Широківського відділу Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити (а.с. 47).
Комунальний заклад «Криворізької міської клінічної лікарні № 2»ДОР» м. Кривий Ріг в інтересах якого подано позов керівником Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської областіта Дніпровська обласна рада не зявилися, від представника закладу лікарні надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують (а.с. 45).
Судова кореспонденція, яка направлена відповідачу повторно, була повернута до суду, з поміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.37,42).
Відповідно до ст. 128 ЦПК України разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, враховуючи зазначене, суд вважає не поважною причиною неявки відповідача до суду.
Відповідно до ч.10 ст. 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Отже, виклик відповідача у судове засідання призначене на 06.03.2019 року додатково здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с.39).
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлена ухвала від 06.03.2019 року.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 16.05.2017 року ОСОБА_1 визнано винуватою у предявленому обвинуваченні у відповідності до ст. 121 ч. 1 КК України, яке полягає у спричиненні умисних тяжких тілесних ушкодженнях потерпілому ОСОБА_3, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки (а.с.10).

Статтею 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_3 перебував на лікуванні у торакальному відділенні КЗ «Криворізької міської клінічної лікарні № 2» ДОР» з 10.02.2017 року по 24.02.2017 року тобто 14 ліжко-днів та на його лікування витрачено 4277,14 гривень, що підтверджується довідкою-калькуляцією № 21 від 25.07.2018 року виданою КЗ «Криворізькою міською клінічною лікарнею № 2» ДОР» (а.с.9).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобовязань відшкодування шкоди завданої злочином.

Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілої від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонарного лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора.

Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідач дійсно вчинила злочин внаслідок якого потерпілому ОСОБА_3 перебував на лікуванні у КЗ «Криворізькій міській клінічній лікарні № 2»ДОР», що підтверджується матеріалами справи тому, суд вважає за необхідне позовні вимоги керівника Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської областізадовольнити та стягнути з відповідача витрати на лікування потерпілого від злочину в розмірі 4277,14 грн. на користь КЗ «Криворізької міської клінічної лікарні № 2»ДОР.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12,13, 77-81, 263-265 ЦПК України, ст.1206 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов керівника Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі КЗ «Криворізької міської клінічної лікарні № 2» ДОР» до ОСОБА_1 про відшкодування коштів витрачених на лікування потерпілого від злочину задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: смт. Широке Широківського району, вул. Шевченка, буд. 12, на користь КЗ «Криворізької міської клінічної лікарні № 2» ДОР» ( р/р 7602 в ГУДКСУ Дніпропетровської області, код за , МФО 805012, ОКПО 01986397) витрати на лікування потерпілого ОСОБА_3 від злочину в розмірі 4277,14 грн. (чотири тисячі двісті сімдесят сім гривень чотирнадцять копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через Широківський районний суд Дніпропетровської області) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 11.03.2019 року.

Суддя О.В. Леонідова