ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/302/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

Пєнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 686/19352/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_6, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

21 серпня 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_6, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що з 07.11.1998 року вони з відповідачем перебували у шлюбі, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.05.2016 розірвано. Під час перебування у шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_7. Дочка навчається на денному відділенні Люблінського католицького університету ім. Яна Павла ІІ. На період навчання їй потрібно сплачувати за житло (гуртожиток), харчування, навчальну літературу тощо. Однак відповідач, як зазначає ОСОБА_5, ухиляється добровільно утримувати дитину, хоча інших дітей на утриманні він не має. А тому, позивач просила стягнути з ОСОБА_4 на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини доходів відповідача.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти у розмірі 1/4 частки із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.08.2018 і до закінчення нею навчання у Люблінському католицькому університеті ім. Яна Павла ІІ, але не пізніше аніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2019 року постановлено виправити описку у рішенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2018 року, виключивши з резолютивної частини абзац «Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки до досягнення дитиною повноліття він систематично надавав грошові кошти. Після повноліття у червні та липні 2018 року він по мірі можливостей перерахував дочці кошти у розмірі 4554 грн. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що дочка навчається на бюджетній формі навчання, перебуває на державному утриманні та отримує стипендію. А тому, на думку апелянта, відсутні підстави для стягнення аліментів, передбачені ст. 199 СК України. Крім того, він має проблеми зі здоров'ям.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

У відповіді на відзив представник відповідача просить задовольнити апеляційну скаргу.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Дочка сторін ОСОБА_6 навчається в Люблінському католицькому університеті ім. Яна Павла ІІ (а.с. 11).

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною другою статті 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з частиною першою статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частити першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Встановивши, що ОСОБА_6 досягнула повноліття, продовжує навчання, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, яка оплачує її проживання у гуртожитку, забезпечує одягом, продуктами харчування та всіма необхідними для навчання знаряддями, та задовольняючи частково позов і стягуючи з відповідача аліменти на користь дочки у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач зобов'язаний та спроможний надавати матеріальну допомогу дочці саме у такому розмірі, вважаючи цю суму обґрунтованою, достатньою та такою, що відповідає потребам дочки.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності факту навчання в університеті підлягають відхиленню, оскільки в матеріалах справи міститься довідка від 29.05.2018, видана Люблінським католицьким університетом ім. Яна Павла ІІ, яка засвідчує, що ОСОБА_6 є студенткою вказаного університету. Крім того, до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_6 надала довідки від 21.02.2019, які також підтверджують, що ОСОБА_6 у 2018/2019 навчальних роках є студенткою Люблінського католицького університету ім. Яна Павла ІІ (трирічне навчання денної форми навчання І ступеня), очікувана дата закінчення навчання 30.09.2021. З 01.10.2018 ОСОБА_6 є мешканкою гуртожитку вказаного університету та щомісяця сплачує за проживання 340 злотих (а.с. 35).

Надані відповідачем довідки про стан здоров'я не доводять витрати, які він несе у зв'язку з цим та не є беззаперечним доказом неможливості сплати аліментів у визначеному судом розмірі (а.с. 29-31).

Крім того, безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо перебування дочки на повному державному утриманні і вона не потребує матеріальної допомоги, оскільки належних та допустимих доказів в підтвердження цих обставин відповідачем надано не було.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 , 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повне судове рішення складено 14 березня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. Пєнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П'єнта

________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Карплюк О.І. Провадження № 22-ц/4820/302/19

Доповідач - П'єнта І.В. Категорія № 48, 50