ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

14 березня 2019 року

м. Харків

Справа № 641/7876/17

Провадження № 22-ц/818/654/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Пилипчук Н.П., Маміної О.В.

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи:

позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

третя особа - Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, тертя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та встановлення порядку участі у вихованні онуки, за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом в якому просили усунути перешкоди у спілкуванні і вихованні онуки ОСОБА_4, шляхом встановлення зустрічей з її дідом та бабою наступним чином у 3-ю неділю місяця з 10 до 14 годин, у період шкільних канікул з можливістю забрати онуку до м. Полтава: восени та навесні на 3,4 дні; взимку з 2 по 7 січня або з 7 по 13, залежно від тривалості канікул за домовленістю з батьками; в літку у липні.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 28 березня 2008 року донька позивачів ОСОБА_5 уклала шлюб із ОСОБА_3. У шлюбі народилась донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 червня 2012 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було розірвано. Рішенням суду не врегульовано питання щодо місця проживання дитини.

На наданий час онука ОСОБА_4 проживає разом з батьком. Матір ОСОБА_6 проживає окремо від дитини. На підставі рішення суду ОСОБА_5 встановлено порядок участі у спілкуванні та вихованні з донькою ОСОБА_4.

Наприкінці 2009 року ОСОБА_3 запропонував влаштувати дитину до дитячого садку біля свого місця мешкання, дід та баба не стали цьому заперечувати. Однак після цього відповідач почав активно перешкоджати подальшому спілкуванню з онукою, нічим не мотивуючи.

З вересня 2014 року по травень 2016 рік позивачі раз на тиждень відвідували онуку у позакласній групі для молодших школярів ЗОШ № 94, відповідач був цим вкрай незадоволений і постійно перешкоджав спілкуванню баби та діда з дитиною.

Позивачі неодноразово пропонували ОСОБА_3 матеріальну допомогу в різних формах для онуки, але відповідач відмовлявся від неї. Кожного періоду шкільних канікул позивачі робили спробу домовитись з відповідачем про відпочинок онуки у м. Полтава разом з дідом та бабою.

Оскільки вирішити вказане питання у мирний спосіб неможливо, позивачі змушені звернутись до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні та встановлення їм графіку зустрічей із дитиною.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволено частково. Усунуто ОСОБА_1, ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні і вихованні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановлено час та дні для зустрічей ОСОБА_1, ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття, у присутності батька, визначивши час: перша, третя неділя місяця з 10:00 години до 14:00 години. В задоволенні позову в іншій частині - відмовлено. Вирішенно питання щодо судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач перешкоджає позивачам у можливості спілкуватися з онукою та рівноправно брати участь у її вихованні, тому усунув перешкоди позивачам та з урахуванням висновку Департаменту служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради визначив порядок відвідування дитини у присутності батька визначивши час перша, третя неділя місяця з 10 до 14 год.. В задоволенні позову в частині спілкування з дитиною на канікулах з можливістю виїзду до м. Полтави відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення змінити, встановивши кількість зустрічей одну у першу неділю місяця з 10 до 13 годин, з обов'язковою згодою дитини, і лише у присутності батька. Вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що ОСОБА_4 ходить до циркової школи три рази на тиждень, а саме у вівторок, четвер та суботу. Також, суд не врахував висновків Служби у справах дітей, де чітко зазначено, що відвідування дитини можливе лише з її згоди. Крім того, суд безпідставно стягнув судові витрати, оскільки апелянт ніколи не перешкоджав спілкуванню бабусі та дідуся з онукою.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу в якій просять рішення змінити та встановити час та дні для зустрічей з онукою до її повноліття без присутності батька, визначивши час: перша, третя неділя місяця з 10 год. до 14 год.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права. Судом не враховано права позивачів бачити свою онуку на канікулах, оскільки в добровільному порядку відповідач її не відпускає. Також суд визначаючи відвідування дитини в присутності батька не врахував інтересів дитини та її вік, таким чином позбавив позивачів права приймати (брати) участь у вихованні дитини. Щодо висновків суду про неприязні стосунки між сторонами, то суд допустився помилки визнаючи зустрічі у присутності батька, оскільки дитині легше буде спілкуватися без нього, у спокійному, щирому і відкритому спілкуванні, оскільки в присутності батька дитина буде розгубленою, скутою. Також суд не звернув належної уваги на характеристики (особистості) позивачів, оскільки бабуся має дві вищі освіти, була керівником дитячих гуртків, складала авторські програми для дошкільників та школярів. ОСОБА_1 є інженером проектувальником, працював в центрі дитячої та юнацької творчості керівником гуртка. Враховуючи зазначене вважають, що спілкування з онукою кращім буде без присутності батька.

До Апеляційного суду Харківської області відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що з березня 2008 року ОСОБА_5 преребувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. Шлюб між сторонами розірваний рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 червня 2012 року (а.с.5). Від сумісного шлюбу відповідно до свідоцтва про народження, мають спільну дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 8).

Відповідно до висновку № 586 від 14.09.2018 Департаменту служб у справах дітей встановлено, що ОСОБА_4 має тісний психологічний контакт з батьком, любить та поважає його. З'ясовано, що на цей час у дівчинки простежується травмуючий досвід взаємовідносин між батьком та бабусей і дідом, конфліктні відносини виклакали у дитини відсутність прихильності до баби і діда.

Враховуюче вище викладене, комісія дійшла висновку про те, що доцільно встановити порядок участі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у вихованні малолітньої онуки, визначивши час перша неділя місяця з 10 до 13 год за згодою дитини. До вказаного висновку комісія прийшла з урахуванням віку дитини, пояснень батька, а також прав дитини на спілкування з бабусею та дідом.

Згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив із того, що висновок органу опіки та піклування підтверджує наявність спору між позивачами та відповідачем щодо визначення часу участі у вихованні та спілкуванні позивача з дитиною, також судом прийнято до уваги, що дитина вже 10 років проживає тільки разом з батьком, матір дитини ОСОБА_5 приділяє увагу донці лише 9 годин на місяць, а для виховання дівчини у любові і злагоді, формування її моральних цінностей, майбутнього сприйняття та поваги соціального надбання інституту сім'ї важливу роль несуть не тільки батьки а й баба і дід, оскільки рішення органу опіки щодо надання позивачам часу у вигляді 3 годин на місяць для участі у спілкуванні та вихованні дитини є незначним, та не зможе повною мірою забезпечити бабі та діду можливість приділити увагу онуці, здійснювати повноцінне виховання дитини та піклування про неї, суд вважав, що висновок органу опіки та піклування є недостатньо обґрунтованим та об'єктивним, не відповідає забезпеченню максимально можливих інтересів дитини.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного правового висновку, що дід і баба мають право на спілкування з онукою.

Але при цьому слід врахувати думку самої дитини.

В суді апеляційної інстанції була заслухана думка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (у присутності педагога ОСОБА_7), яка пояснила, що не бажає спілкуватися з батьками матері.

З огляду на це, судова колегія вважає за можливим частково задовольнити апеляційну скаргу відповідача і змінити рішення суду, зазначивши, що зустрічі позивачів повинні відбуватися за згодою дитини, оскільки перш за все спілкування повинно відповідати інтересам дитини, і будь-який примус є неприпустимим.

Що стосується доводів апеляційної скарги позивачів змінити рішення суду і виключити "в присутності батька", то вони заслуговують на увагу.

Судова колегія вважає, що присутність батька не буде слугувати налагодженню відносин онуки з дідом і бабою, оскільки в судовому засіданні відповідач пояснював, що наполягає на тому, щоб вони спочатку порозумілися з ним і після покращення стосунків він також буде сприяти спілкуванню дитини з дідом і бабою.

В результаті судового розгляду, судова колегія , дійшла висновку, що відносини у сторін не дружні, тому спільне спілкування з дитиною не буде відповідати її інтересам.

Згідно ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, чч. 7.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною у присутності іншої особи (чч. 1, 2 ст. 159 СК України).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості.

Ураховуючи вік дитини, суд повинен був повно, всебічно, об'єктивно з'ясувати, належним чином перевірити, чи не стане для дитини психотравмуючим фактором зміна кола оточуючих близьких людей за відсутності в матеріалах справи даних про наявність у діда з бабою належного контакту з дитиною та її прихильності до них.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині визначеного порядку спілкування з дитиною підлягає зміні із виключенням "в присутності батька" та із зазначенням "за згодою дитини".

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Оскільки вимоги сторін задоволено пропорційно то судові витрати стягненню не підлягають, оскільки обидві сторони за подачу апеляційної скарги сплатили порівну по 960 грн.

Керуючись ст.ст.367,368,374,375,381,382,383,384,390,391ЦПК Українисуд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року в частині задоволення позову про визначення порядку спілкування з онукою - змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 в цій частині задовольнити частково.

Встановити час та дні для зустрічей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття, за її згодою, визначивши час перша, третя неділя місяця з 10:00 год. до 14:00 год.

В іншій частині рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді: О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

Повний текст постанови складено 14 березня 2019 року