Справа № 466/7786/17
Провадження № 22-з/811/274/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
УХВАЛА

18 жовтня 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Левик Я.А., розглянувши заяву представника Комунального некомерційного підприємства «3-я міська клінічна лікарня м. Львова» - адвоката Василишин О.С. про відвід судді Копняк С.М. від розгляду справи за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства «3-я міська клінічна лікарня м. Львова» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2019 року, постановлене в складі головуючого судді Глинської Д.Б., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «3-я міська клінічна лікарня м. Львова», третіх осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

10 жовтня 2019 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшла заява представника Комунального некомерційного підприємства «3-я міська клінічна лікарня м. Львова» - адвоката Василишин О.С. про відвід судді Копняк С.М. від розгляду даної справи.

Заява мотивована тим, що суддя Копняк С.М. не може брати участь у розгляді даної справи і підлягає відводу, оскільки головуюча суддя у першій інстанції Глинська Д.Б. і суддя Львівського апеляційного суду Копняк С.М. є засновниками Адвокатського об`єднання «Порадниця», код за , де разом працювали до вступу на посаду судді. В силу того, що судді першої та апеляційної інстанції спільно заснували адвокатське об`єднання та співпрацювали, відповідач КНП 3-я міська клінічна лікарня м. Львова має сумнів щодо неупередженості судді Львівського апеляційного суду Копняк С.М. у вирішенні даної справи.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року відвід, заявлений судді Копняк С.М. представником Комунального некомерційного підприємства «3-я міська клінічна лікарня м. Львова» - адвокатом Василишином О.С. від розгляду справи за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства «3-я міська клінічна лікарня м. Львова» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «3-я міська клінічна лікарня м. Львова», третіх осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - визнано необґрунтованим. Вирішення питання про відвід передано на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, призначення якого провести в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

16 жовтня 2019 року справу для вирішення питання про відвід передано судді Левику Я.А.

Перевіривши доводи заяви про відвід судді Копняк С.М. вважаю, що заява є частково обґрунтованою та суддя Львівського апеляційного суду підлягає відводу у даній справі.

Згідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Крім цього, відповідно до п. 49-53 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України"(Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року: «Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43). Суд не переконаний, що у цій справі достатньо ознак, щоб вирішити, що судді Артемівського суду, які розглядали справу заявниці, проявляли особисту упередженість. У будь-якому випадку Суд не вважає за необхідне розглядати це питання, оскільки з причин, викладених нижче, він дійшов висновку, що у цій справі мала місце безсторонність суду за об`єктивним критерієм. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки голови В.Л. Г, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58). З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45)».

Зважаючи на вказані норми внутрішнього законодавства та практику Європейського суду з прав людини, слід вважати, що у даній справі суддя Копняк С.М. не допустила жодних дій, які б свідчили про її небезсторонність чи упередження, однак наведені заявником обставини можуть викликати у сторони сумнів в небезсторонності судді, а суд повинен вживати заходів щодо усунення сумнівів в безсторонності та об`єктивності суду вцілому.

Зважаючи на вказане, з метою уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді Львівського апеляційного суду Копняк С.М. при розгляді даної справи слід відвести дану суддю від розгляду даної справи із визначенням судді замість відведеної відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 33, 36, 40, 41 ЦПК України, -

у х в а л и в :

заяву представника Комунального некомерційного підприємства «3-я міська клінічна лікарня м. Львова» - адвоката Василишин О.С. про відвід судді Копняк С.М. - задовольнити частково.

Відвести суддю Львівського апеляційного суду Копняк С.М. від участі у розгляді справи.

Справу передати для визначення судді замість відведеної відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Я.А. Левик