справа №619/5127/18
провадження №2/619/408/19
12 березня 2019 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
Справа №619/5127/18
Імя (найменування) сторін та інших учасників справи:
відповідач: ТОВ «Аптека «128»,
розглянув позов про визнання розірваним трудового договору.
Стислий виклад позиції позивача.
22 грудня 2018 року ОСОБА_3 в особі свого представника адвоката ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Аптека №128», в якому просила визнати трудовий договір, який укладений 29.08.2007 між ТОВ «Аптека №128» та ОСОБА_3 розірваним на підставі ст.38 КЗпП з 14 вересня 2018 року. В обґрунтування позову зазначила, що у серпні 2018 року позивач звернулася до відповідача з заявою про звільнення її з посади директора ТОВ «Аптека №128» з 14.09.2018 за власним бажанням, про що було складено і відправлено цінним листом з описом вкладення заяву загальним зборам Товариства. До теперішнього часу відповіді не отримано. ОСОБА_3 юридично перебуває у трудових правовідносинах з ТОВ «Аптека №128». Засновником ТОВ «Аптека №128» є ТОВ «Аптека №28». Наказом №1 від 29.08.2007 її призначено на посаду директора ТОВ «Аптека №128» з 29.08.2007, що підтверджується відомостями, які містяться у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 26 грудня 2018 року позовну заяву було залишено без руху.
15 січня 2019 року позивачем були усунені недоліки позовної заяви.
16 січня 2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 10 год 00 хв 14 лютого 2019 року. Також запропоновано відповідачеві подати до суду відзив на позов в строк до 06 лютого 2019 року. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив у строк до 08 лютого 2019 року. Запропоновано відповідачеві подати до суду в строк до 11 лютого 2019 року заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.
У судове засідання 14 лютого 2019 року представник відповідача не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. На адресу місцезнаходження відповідача судом було направлено судову повістку про виклик до суду та копії відповідних документів. Відповідно до поштового повідомлення судова повістка про виклик до суду уповноваженій особі була вручена 23.01.2019. У звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача розгляд справи було відкладено на 12 березня 2019 року.
У судове засідання 12 березня 2019 року представник відповідача не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. На адресу місцезнаходження відповідача судом було направлено судову повістку про виклик до суду та копії відповідних документів. Відповідно до поштового повідомлення судова повістка про виклик до суду уповноваженій особі була вручена 19.02.2019.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
У судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявилася, подала до суду заяву відповідно до якої просила справу розглядати у її відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
На підставі протоколу №1 Загальних зборів засновників ТОВ «Аптека №128» від 29.08.2007 року та відповідно до наказу №1 директора ТОВ «Аптека №128» від 29.08.2007 ОСОБА_3 приступила до виконання обовязків директора ТОВ «Аптека №128» з 29 серпня 2007 року.
03 серпня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Загальних зборів засновників ТОВ «Аптека №128» про звільнення з посади директора ТОВ «Аптека №128» з 14 вересня 2018 року на підставі підпункту «в» пункту 9.2 розділу 9 Статуту ТОВ «Аптека №128».
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №24201764 від 08.01.2019, керівником ТОВ «Аптека №128» є ОСОБА_3
Мотиви суду.
Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частинами 1 та 2 ст.89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.1 ст.38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем 03 серпня 2018 року направлялася на адресу відповідача ТОВ «Аптека №128» заява про звільнення з посади директора з 14 вересня 2018 року.
Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до п.4 ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є: розірвання трудового договору з ініціативи працівника.
Враховуючи, що трудові відносини між позивачем та відповідачем ТОВ «Аптека №128» фактично були припинені 14 вересня 2018 року, відповідач на вимоги оформити розірвання трудового договору не реагує, позивач позбавлена можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку за ст.38 КЗпП України, не має можливості розірвати укладений між нею та відповідачем трудовий договір за власною ініціативою, що порушує її конституційні права, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до абз.1 ч.6 ст.259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як пять днів з дня закінчення розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Згідно п.15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354, пунктами 8, 15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.
Визнати трудовий договір, який укладений 29 серпня 2007 року між ТОВ «Аптека №128» та ОСОБА_3, розірваним на підставі ст.38 КЗпП України з 14 вересня 2018 року.
Стягнути з ТОВ «Аптека №128» на користь ОСОБА_3 704,80 грн судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.
Повне судове рішення складено 15 березня 2019 року.
Суддя Є. А. Болибок