КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 755/4458/19

провадження № 22-ц/824/12750/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Кемського В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Київ від 18 червня 2019 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 , від шлюбу мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Указує, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, а тому, вони проживають окремо за різними адресами. Не працює та не має можливості працевлаштуватися, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

У зв`язку із вказаним просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, і до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Київ від 18 червня 2019 року позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_1 , на утримання дружини ОСОБА_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 березня 2019 року і до 20 серпня 2021 року.

Вирішено питання судових витрат.

У задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Не погоджуючись із указаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити рішення Дніпровського районного суду міста Київ від 18 червня 2019 року в частині визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною трирічного віку з урахуванням вимог статті 70 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 вересня 2009 року по справі №2-3056/09 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення з останнього аліментів було задоволено позов та стягнуто з нього на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 29 липня 2009 року та до повноліття сина.

Указує, що загальний розмір усіх відрахувань за вказаним вище рішенням та оскаржуваним рішенням дорівнює 58% (0.25%+0,33%). Тому оскаржуване рішення фактично збільшує загальний розмір відрахувань і суперечить положенням статті 70 Закону України «Про виконавче провадження».

На підтвердження виконання попереднього судового рішення про стягнення з нього аліментів 10 жовтня 2019 року до суду ОСОБА_1 було надано копію відповідного виконавчого листа.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом та відзиву на апеляційну скаргу до суду не направив.

В судовому засіданні відповідач підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру аліментів на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною трирічного віку. Вважає, що ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач в судовому засіданні проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 23 жовтня 2015 року. Від шлюбу подружжя мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи позов місцевий суд виходив з того, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість працевлаштуватися та не надав будь-яких доказів наявності аліментних зобов`язань перед іншими особами та соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів.

Колегія суддів у повному обсязі з висновком суду першої інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 3 статті 367 ЦПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

На спростування викладених у оскаржуваному судовому рішенні висновків суду першої інстанції про відсутність у відповідача інших аліментних зобов`язань відповідачем до апеляційної скарги додано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 вересня 2009 року у справі №2-3056/09 та копію виконавчого листа на виконання цього рішення.

Колегія суддів вважає за доцільне прийняти докази додані скаржником до апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду міста Київ від 28 березня 2019 року про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, розгляд зазначеної справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З матеріалів справи убачається, що надісланий Дніпровським районним судом міста Києва конверт на ім`я та адресу ОСОБА_1 , повернувся назад до суду у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Отже, з урахуванням зазначеного відповідач ОСОБА_1 не мав можливості надати суду докази, що підтверджують наявність у нього інших зобов`язань по утриманні дитини від першого шлюбу, а саме ОСОБА_3 , оскільки не був належним чином повідомлений про розгляд цієї справи.

Відповідно до частин другої та третьої статті 84 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.

Відповідно до частини четвертої статті 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що позивач відповідно до положень статті 84 СК України має право на стягнення з відповідача аліментів на своє утримання.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого суду щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині 2 статті 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідачем доведено наявність у нього двох дітей від першого та другого шлюбу, позивачем вказану обставину визнано та визнано наявність зобов`язань у ОСОБА_1 щодо утримання обох дітей.

Місцевий суд у повному обсязі обставини, необхідні для вирішення цього спору, не встановив та дійшов помилкового висновку про відсутність у ОСОБА_1 інших утриманців, у зв`язку з чим висновок суду про стягнення з відповідача 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання дружини ОСОБА_2 до досягнення дитиною трирічного віку не можна визнати обґрунтованим.

Таким чином, вирішуючи спір про призначення розміру аліментів апеляційний суд враховує наявність у платника аліментів іншої дитини від першого шлюбу та спільної дитини із позивачкою та дійшов висновку про необхідність зміни оскаржуваного рішення в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, з 1/4 на 1/8 частину усіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_1 щомісячно.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст., 268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК Україниапеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Київ від 18 червня 2019 року задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дружини ОСОБА_2 до досягнення дитиною трирічного віку змінити з 1/4 на 1/8 частину усіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_1 щомісячно.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текс постанови складено 21 жовтня 2019 року.

Головуючий Т.О. Писана
Судді С.О. Журба
К.П. Приходько