Дата документу 13.03.2019
Справа № 501/3377/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2019 року м.Чорноморськ Одеської області
Іллічівський міський суд Одеської області.
Суддя Смирнов В.В.
Справа №501/3377/18.
Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1.
Вимоги позивача: стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого відшкодування в розмірі 12 164,53 грн., та судові витрати у розмірі 1 762,00 грн.,
представники учасників справи - не зявилися.
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І.ОСОБА_2 позиції позивача.
15.11.2018 року позивач МТСБУ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою. В обґрунтування позову вказав, що 15.08.2016 року в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога відбулася ДТП за участю транспортного засобу «DEWOO Matiz» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1та транспортного засобу мотоциклу НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Відповідно постанови Київського районного суду м. Одеси від 21.09.2016 року винним в настанні ДТП визнано ОСОБА_1 (а.с.20-21).
Власник транспортного засобу мотоциклу НОМЕР_2 ОСОБА_3, звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. 27.03.2017 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 12 164,53 гривень (а.с.31).
На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1на його користь витрати в порядку регресу в сумі 12 164,53 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.48, 53).
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був належним чином повідомлений, відзив не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив (а.с. 46, 51, 55, 57).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 27.11.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання (а.с. 43).
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 ЦПК), в судове засідання не зявився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.
Відповідно постанови Київського районного суду м. Одеси від 21.09.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності від 15.08.2016 року в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога відбулася ДТП за участю транспортного засобу «DEWOO Matiz» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1та транспортного засобу мотоциклу НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КпАП України та стягнено штраф (а.с. 6).
Відповідно до заяви від 07.10.2016 року, ОСОБА_3 (мотоциклу НОМЕР_2) звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (а.с. 28).
Згідно наказу МТСБУ від 31.10.2016 року № 8355 ОСОБА_3 виплачено 10 864,53 грн. (а.с. 29-30)
Відповідно платіжного доручення № 54/СВ/2016 від 04.11.2016 року за витрати на послуги аварійного комісара сплачено 1 300,00 гривень від МТСБУ (а.с. 31).
Згідно експертного експертного звіту № 1516-09-16 від 04.10.2016 року сума матеріального збитку складає 12 478,70 гривень (а.с. 22-43).
Відповідно платіжного доручення № 8355рв від 02.11.2016 року сума відшкодування по ДТП на імя ОСОБА_3 складає 10 864,53 грн. (а.с. 31).
V. Оцінка Суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
1 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Зазначеним Законом були визначені обов'язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38).
Відповідно до ст. 38.1.1. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.
При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України ), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.
За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов'язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов'язок за страховим зобов'язанням.
Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов'язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу.
Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.
У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування " та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи , відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.
Згідно до ст. 38 Закону України "Про страхування ", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_4..
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає за необхідним, стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
15.За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжного доручення № 127355482 від 31.10.2018 року (а.с.4) позивачем було сплачено 1 762 грн. 00 коп. (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 3-5, 7, 10, 12-13, 19, 141, 263-265, 280-283, 352 ЦПК України, ст. ст. 993, ч. 1 ст. 1166 ЦК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат повязаних з регламентною виплатою задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, ІПН не відомо.
Суддя Іллічівського міського суду
Одеської області ОСОБА_2