Ухвала

13 березня 2019 року

м. Київ

справа № 750/1436/18

провадження № 61-4950ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу Чернігівської міської ради на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 28 вересня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 30 січня 2019 року в справі за позовом Чернігівської міської ради до Деснянської районної у місті Чернігові ради, ОСОБА_1, треті особи: комунальне підприємство «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради, виконавчий комітет Чернігівської міської ради, про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року Чернігівська міська рада звернулась до суду, з урахуванням уточнених позовних вимог, до Деснянської районної у місті Чернігові ради, ОСОБА_1 про скасування рішення ВК Деснянської районної у місті Чернігові ради від 27 лютого 2017 року № 34 «Про відкриття особових рахунків на житлову площу по КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради в частині, що стосується відкриття особового рахунку ОСОБА_1 та стягнення судових витрат.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, був наймачем квартири АДРЕСА_1.

19 липня 2016 року ОСОБА_1 (троюрідна сестра ОСОБА_2) звернулася до управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради з заявою про реєстрацію місця проживання у АДРЕСА_1. Разом з заявою нею була надана довіреність від 30 січня 2016 року № 1-28, якою ОСОБА_3 (брат ОСОБА_2) надав згоду на реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 в зазначеній квартирі та уповноважив представляти його інтереси з питань реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання.

Оскільки ОСОБА_3 не переоформив на себе договір найму житлового приміщення, у зв'язку з чим не набув прав та обов'язків, передбачених для наймача, які визначені Житловим кодексом Української РСР, а тому рішення виконавчого комітету Деснянської районної у місті Чернігові ради від

27 лютого 2017 року № 34 «Про відкриття особових рахунків на житлову площу по КП «ЖЕК-13» в частині, що стосується відкриття особового рахунку ОСОБА_1 є незаконним.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 28 вересня

2018 року у задоволенні позовних вимог Чернігівської міської ради відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Чернігівська міська рада оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 30 січня 2019 року апеляційну скаргу Чернігівської міської ради залишено без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 28 вересня

2018 року залишено без змін.

07 березня 2019 року Чернігівська міська рада звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 28 вересня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 30 січня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Чернігівської міської ради задовольнити, посилаючись на неправильне застосуванням судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у справі № 750/1436/18 є скасування рішення

ВК Деснянської районної у місті Чернігові ради від 27 лютого 2017 року

№ 34 «Про відкриття особових рахунків на житлову площу по КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради в частині, що стосується відкриття особового рахунку ОСОБА_1

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

У касаційній скарзі Чернігівська міська рада посилається на те, що дана справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника.

Посилання заявника у касаційній скарзі на частину третю статті 389 ЦПК України є безпідставними.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Справа № 750/1436/18 є малозначною в силу своїх властивостей, не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста

статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від

19 грудня 1997 року).

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Чернігівської міської ради на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 28 вересня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 30 січня 2019 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Враховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, клопотання Чернігівської міської ради про поновлення строку на касаційне оскарження на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від

28 вересня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від

30 січня 2019 року, Верховним Судом не розглядається.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої

статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Чернігівської міської ради на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 28 вересня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 30 січня 2019 року в справі за позовом Чернігівської міської ради до Деснянської районної у місті Чернігові ради, ОСОБА_1, треті особи: комунальне підприємство «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради, виконавчий комітет Чернігівської міської ради, про скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило