Справа № 683/2787/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/2787/18, 2/683/397/2019 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2454 га, кадастровий номер :05:019:0122, що розташована на території Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 05 січня 2015 року померла його мати ОСОБА_3 За життя мати склала на його ім»я заповіт, яким заповіла йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,25 га, іншу земельну ділянку площею 2,33 га вона заповіла його брату ОСОБА_2, який прийняв спадщину та оформив спадкові права. Вказує, що він також прийняв спадщину після смерті матері у встановленому законом порядку, однак, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через те, що у заповіті не зазначено серію та номер правовстановлюючого документу, на підставі якого ОСОБА_3 набула право власності на земельну ділянку, а також через те, що набувши зазначену земельну ділянку в порядку спадкування, вона за життя не зареєструвала своє право власності, а тому просить в судовому порядку визнати за ним право власності на земельну ділянку.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що 05 січня 2015 року померла ОСОБА_3, яка для сторін є рідною матір»ю. На день своєї смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із сином ОСОБА_1 та членами його сім»ї. За життя ОСОБА_3 склала заповіти, зокрема 06 жовтня 2009 року, згідно якого заповіла ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,33 га, а ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3,25 га; 08 грудня 2014 року, згідно якого земельну ділянку площею 2,96 га заповіла у рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також 04 грудня 2014 року, згідно якого будинковолодіння по вул. Леніна,8 заповіла ОСОБА_1

18 березня 2016 року за заявою ОСОБА_1 Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №185/2016 до майна померлої 05 січня 2015 року ОСОБА_1

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 16 березня 2017 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 звернувся також ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 про включення ОСОБА_2 до кола спадкоємців.

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_3, рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 червня 2017 року про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ОСОБА_2; довідкою виконкому Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №55 від 04 лютого 2016 року про склад сім»ї ОСОБА_3 на день її смерті; заповітами ОСОБА_3, посвідченими секретарем Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 06 жовтня 2009 року, 04 грудня 2014 року та 08 грудня 2014 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27 вересня 2018 року на ім»я ОСОБА_1 на будинковолодіння по вул. Миколи Флерка (колишня Леніна),8 в с. Деркачі, матеріалами спадкової справи №185/2016, заведеної 18 березня 2016 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої 05 січня 2015 року ОСОБА_3

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є єдиними спадкоємицями за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 щодо майна, зазначеного у заповітах, у встановленому законом порядку прийняли спадщину, а ОСОБА_1 оформив частину спадкових прав.

Судом також встановлено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2454 га (при скороченні 3,25 га), кадастровий номер :05:019:0122, що розташована на території Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, яку вона набула на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 серпня 2009 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №1976.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24 липня 2018 року площа зазначеної земельної ділянки зазначена 3,2454 га і їй присвоєно кадастровий номер :05:019:0122.

03 липня 2018 року проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на зазначену земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №129870483 від 05.07.2018 року.

Саме цю земельну ділянку ОСОБА_3 заповіла своєму сину ОСОБА_1 на підставі заповіту від 06 жовтня 2009 року, посвідченого секретарем Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Відповідно до роз»ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

28 вересня 2018 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 жовтня 2009 року через те, що за життя ОСОБА_3 не зареєструвала своє право власності на земельну ділянку.

Разом з тим, досліджені судом докази вказують на те, що спірна земельна ділянка була набута за життя ОСОБА_3 у встановленому законом порядку, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 права власності на цю земельну ділянку.

Вимог про стягнення судових витрат позивач не заявляв.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 05 січня 2015 року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2454 га, кадастровий номер :05:019:0122, що розташована на території Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 31171, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 31171, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Суддя: