Номер провадження 22-ц/804/853/19 Суддя - доповідач Дундар І.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Дундар І.О.,

суддів: Жданової В.С., Кішкіної І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ситнік Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу № 234/12090/18 за позовом ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів і зобовязання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2,

на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 22 листопада 2018 року, ухвалене в приміщенні суду в місті Краматорську Донецької області о 15-08 годині,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він є внутрішньо переміщеною особою, пенсіонером за віком. Перебуває на обліку в УПФУ в м. Димитрові, де отримував пенсію на картку АТ «Державний ощадний банк України». Для отримання грошових коштів позивач надав повноваження своєму представнику ОСОБА_3 щодо управління банківським рахунком. На підставі нотаріально оформленої довіреності від 23 вересня 2015 року представник отримав додаткову платіжну картку до рахунку позивача. Однак, 1 березня 2017 року позивач втратив можливість здійснювати видаткові операції за своєю карткою, а також додатковою карткою через блокування банком його рахунку. Вважає, що відповідач порушив його право власності на грошові кошти, а саме, пенсійні виплати, що надійшли на рахунок. Просив зобовязати ПАТ «Державний ощадний банк України» відновити видаткові операції по його рахунку з використанням додаткових банківських карток; зобовязати ПАТ «Державний ощадний банк України» усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 коштами на його банківському рахунку.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 22 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів і зобовязання вчинити певні дії відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2 просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що пенсія позивача є його майном, право на отримання пенсії є конституційним. Суд не врахував положення ст. 64 Конституції України, за якими конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 2 статті 64 Конституції України встановлено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Станом на 01 березня 2017 року надзвичайний або воєнний стан на території України або в районі проведення АТО не оголошувався. Отже, не було правових підстав для додаткових обмежень отримання пенсії позивачем, тому втручання держави у розпорядження позивачем своїм майном не було законним. Відповідно до ст. 15 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Україна зробила відступ від певних зобовязань у Заяві Верховної Ради України від 21 травня 2015 року, однак, жодних відступів від зобовязань, передбачених ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції, зроблено не було. Таким чином, додаткові суттєві обмеження права власності позивача не могли бути застосовані. Судом першої інстанції не надано оцінки порушень відповідачем ОСОБА_4 кодексу України та тому факту, що законами України не заборонено уповноважувати третіх осіб на отримання пенсій, зокрема через додаткову платіжну картку. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування доводів зазначили, що відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок виконання операцій із застосуванням платіжних інструментів, у тому числі обмеження щодо цих операцій, визначаються законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України. За змістом п. 8.2 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків в національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, використовується відповідно до визначених цією Інструкцією режимів поточних рахунків з урахуванням обмежень, установлених законодавством України, у тому числі цією главою. Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обовязковими для виконання. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року № 637 визначено, що дія платіжних карток установлюється на строк до трьох років за умови проходження фізичної ідентифікації клієнта в установах ПАТ «Державний ощадний банк України» (перші два рази кожні шість місяців, надалі кожні 12 місяців). У разі не проходження фізичної ідентифікації одержувачем соціальних виплат ПАТ «Державний ощадний банк України» зупиняє видаткові операції за поточним рахунком і не пізніше ніж наступного робочого дня інформує про таке рішення щодо одержувачів пенсії Пенсійний фонд України та Міністерство фінансів. З огляду на вищезазначене дії АТ «Ощадбанк» щодо зупинення видаткових операцій позивача у звязку з непроходженням останнім ідентифікації є правомірними, здійснені у відповідності до вимог постанови КМУ «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 року №637, яка є чинною та обовязковою для виконання, в тому числі для АТ «Ощадбанк».

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивач ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 Новоамвросіївське (Амвросіївський район/ м.Амвросіївка) Донецька область, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; дата закінчення дії довідки 08 грудня 2016 року; позивачу призначено пенсію за віком з 01 липня 2003 року довічно; яка перераховується 5 числа кожного місяця на відділення №10004/218 в ДОУ АТ «Ощадбанк»; 09 червня 2016 року представником позивача на імя останнього було відкрито картковий рахунок як внутрішньо переміщеній особі для отримання пенсії та отримано додаткову платіжну картку в філії Донецьке обласне управління ПАТ «Ощадбанк» ТВБВ №10004/01 та укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки); з 01 березня 2017 року за картковим рахунком позивача зупинено видаткові операції у звязку з непроходженням процедури фізичної ідентифікації.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що втручання держави у порядок володіння позивачем своїми пенсійними виплатами, які зберігаються на рахунку в ПАТ «Державний Ощадний банк України» є: 1) законним, тобто відбувається на підставі передбачуваних та чітких законів і підзаконних нормативно-правових актів; 2) переслідує значний суспільний інтерес у контролюванні правомірності соціальних виплат на непідконтрольних територіях, зокрема недопущення виплат на імя тих осіб, які померли на непідконтрольній території та факт смерті яких не встановлено органами влади України; недопущення отримання виплат особами, які не мають права на їх отримання або втратили таке право; недопущення інших зловживань щодо отримання пенсійних виплат на непідконтрольній території; 3) пропорційним визначеним цілям, тобто не перевищує меж необхідності, які випливають із публічного інтересу; блокування відповідачем рахунку позивача з підстав не проходження ідентифікації останньої відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема постанові Кабінету Міністрів України № 637 від 05листопада 2014 року.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, Новоамвросіївське (Амвросіївський район/ м.Амвросіївка) Донецька область, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. спр. 3).

Згідно посвідчення серія АБ № 94145 від 06 серпня 2003 року ОСОБА_1 є пенсіонером за віком (арк. спр. 5). Згідно довідки УПФУ в м. Димитрові Донецької області від 04 жовтня 2017 року № 120/с-02-01-08 позивач перебуває на обліку в УПФУ в м. Димитрові та отримує пенсію за віком. Виплата пенсії проводиться 5 числа кожного місяця на відділення №10004/218 в ДОУ АТ «Ощадбанк» в розмірі 3469, 50 грн. (арк. спр. 6).

З матеріалів справи вбачається, що картковий рахунок позивача є діючим, зарахування пенсії від уповноваженого органу Пенсійного фонду України відбувається щомісячно (арк..спр.7).

Отже, спір між сторонами виник не з приводу отримання пенсії, а з приводу користування банківським рахунком.

На підставі ч.1 ст.55 Закону України від 07 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до п.13.1 ст.13 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" порядок виконання операцій із застосуванням платіжних інструментів, у тому числі обмеження щодо цих операцій, визначаються законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України.

05 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 року № 636, якою визначено механізм, зокрема, призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), усіх видів соціальної допомоги та компенсацій внутрішньо переміщеним особам.

Згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів № 637 призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. N 509 Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Дія платіжних карток установлюється на строк до трьох років за умови проходження фізичної ідентифікації клієнта в установах публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" кожні шість місяців. Після завершення строку дії картка перевипускається за рахунок публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Фізична ідентифікація клієнта, якому відкрито поточний рахунок в установі публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", проводиться:

- для отримання пенсії до отримання ним в установленому порядку платіжної картки, яка водночас є пенсійним посвідченням, - кожні три місяці з дня відкриття рахунка або з дня попередньої ідентифікації;

- для отримання інших соціальних виплат - кожні шість місяців із дня відкриття рахунка або з дня попередньої ідентифікації.

У разі непроходження фізичної ідентифікації одержувачем соціальних виплат публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" зупиняє видаткові операції за поточним рахунком та інформує протягом одного тижня з дня їх зупинення в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису через захищені канали зв'язку про таке зупинення Міністерство соціальної політики та Міністерство фінансів.

Дані абзаци Постанови були предметом розгляду в суді адміністративної юрисдикції та Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2017 року у справі N 826/12123/16, залишеною без змін Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2018 року та Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року, було відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконними і такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили абз. 6, 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" від 5 листопада 2014 р. N 637, яким визначено необхідність здійснення фізичної ідентифікації клієнта установами публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" для отримання пенсії, оскільки вказані положення не суперечать положенням чинного законодавства, є необхідним інструментом, що повинен забезпечувати безпеку та запобігання вчинення злочинів.

Сторонами не оспорюється та вбачається з матеріалів справи, що рахунок позивача було заблоковано у звязку з не проходженням процедури фізичної ідентифікації (арк..спр.28-29).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що блокування відповідачем рахунку позивача з підстав не проходження ідентифікації останньої відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема постанові Кабінету Міністрів України № 637 від 05 листопада 2014 року, а доводи апеляційної скарги про те, що судом не врахована відсутність правових підстав для обмежень отримання пенсії та розпорядження грошовими коштами, вважає необґрунтовані.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновку суду по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, крім того, вони по своїй суті зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 367 ЦПК України не належить до повноважень суду апеляційної інстанції.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

На підставі ст.375 ЦК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 22 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді:

Повний текст судового рішення складений 14 березня 2019 року

Головуючий