УХВАЛА

17 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 219/9801/16

провадження № 61-15311св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Кузнєцова В. О.,

суддів: Жданової В. С., Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Часівоярський вогнетривкий комбінат»,

вирішуючи заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» про стягнення грошової компенсації втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» (ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат») про стягнення грошової компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2017 року позов задоволено.

Стягнено з ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 553,40 гривень і середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 30 квітня 2015 року по 12 січня 2017 року у сумі 66 033,72 гривень, всього стягнено 66 587,12 гривень.

Стягнено з ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» у дохід держави судовий збір у розмірі 665,87 гривень.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 7 березня 2017 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2017 року скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнено з ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 36 420,66 гривень без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнено з ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» у дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

У липні 2017 року ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій просило рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2017 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 7 березня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У 2018 році справу передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді-доповідачу Карпенко С. О.; судді, які входять до складу колегії: Стрільчук В. А. і Тітов М. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі: головуючого - судді Кузнєцова В. О., та суддів, які входять до складу колегії: Жданової В. С., Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А. і Тітова М. Ю.

У жовтні 2019 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді-доповідача Карпенко С. О.

Заява мотивована тим, що суддя Карпенко С. О. у складі колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановила ухвалу від 12 серпня 2015 року про залишення без змін рішення апеляційного суду Запорізької області від 19 березня 2015 року у справі № 219/10806/14-ц, яким скасовано із відмовою у позові рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2014 року і додаткове рішення цього суду від 31 грудня 2014 року щодо визнання незаконним звільнення ОСОБА_1 , поновлення його на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У подальшому постановою Верховного Суду України від 23 березня 2016 року рішення апеляційного суду апеляційного суду Запорізької області від 19 березня 2015 року і ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 серпня 2015 року скасовано і залишено в силі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2014 року та додаткове рішення цього суду від 31 грудня 2014 року.

Заявник вказує, що його позовні вимоги у цій справі обґрунтовані несвоєчасним виконанням рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2014 року про поновлення на роботі, проте суддя Карпенко С. О. уже висловила свою думку щодо обставин, якими обґрунтований позов, тому не може неупереджено розглядати дану справу і підлягає відводу.

Враховуючи вказане, заявник просив заяву задовольнити, оскільки вказані ним обставини викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості судді-доповідача.

Дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши доводи заяви про відвід, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частина четверта статті 37 ЦПК України визначає, що суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. не свідчить про наявність передбачених статтями 36, 37 ЦПК України підстав для відводу, а зводиться до незгоди заявника з ухвалою від 12 серпня 2015 року, постановленою колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, до складу якої входила суддя Карпенко С. О. Проте участь судді Карпенко С. О. у перегляді справи № 219/10806/14-ц у касаційному порядку не є підставою для відводу у цій справі, яка має інші предмет і підстави.

Ураховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу судді-доповідачу Карпенко С. О., питання про відвід судді відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України

Керуючись статтями 33, 36, 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» про стягнення грошової компенсації втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Заяву про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В. О. Кузнєцов В. С. Жданова С. О. Карпенко В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов