Постанова

Іменем України

17 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 305/2071/16-ц

провадження № 61-4565св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Розтоківська сільська рада Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 ,

третя особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

відповідачі за зустрічним позовом: Розтоківська сільська рада Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 січня 2019 року у складі колегії суддів: Кожух О. А., Джуги С. Д., Собослоя Г. Г.

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначив, що після смерті його матері

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на все спадкове майно, яке належало спадкодавцю на праві приватної власності, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 . Спадкодавець реєстрацію права власності

на домоволодіння не здійснила.

Через відсутність належних правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок позивач, як спадкоємець за законом першої черги, який у визначений законом спосіб прийняв спадщину, не має відповідної можливості оформити в установленому законодавством порядку своє право власності на спадкове майно.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звертався до Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області із відповідною заявою, однак у видачі такого правовстановлюючого документу йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю первинних документів, які б посвідчували право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно.

Також, спадкоємцем першої черги за законом є сестра позивача

ОСОБА_5 , яка спадщину після смерті матері не прийняла. Отже, єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері

ОСОБА_4 є він - ОСОБА_1 .

Посилаючись на вищевказані обставини, ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_1

про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування свого позову послалася на те, що вона має право

на спадкування за законом, оскільки на момент смерті матері постійно

з нею проживала та була зареєстрована у спадковому будинку.

Зазначила, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини. Натомість вона з 2011 року була зареєстрована у спірному будинку та за власні кошти поховала свою матір ОСОБА_4 Зазначила,

що вона фактично прийняла спадщину після своєї матері.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області

від 20 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок

АДРЕСА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач за первісним позовом належить до спадкоємців за законом, прийняв спадщину і має право на спадкування після померлої ОСОБА_4 . У той же час ОСОБА_2 не надала суду належних та допустимих доказів, які б засвідчили факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Закарпатського апеляційного суд від 29 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 20 листопада

2017 року скасовано.

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки існує можливість для одержання

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у нотаріуса свідоцтв про право

на спадщину після смерті ОСОБА_4 . З урахування наведеного, вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить скасувати постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 січня

2019 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись

на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції

при ухваленні судового рішення неправильно застосував норми матеріального права у зв`язку з чим було скасовано законне та обґрунтоване судове рішення. Заявник вважає, що спір, який виник між сторонами, підлягає вирішенню в судовому порядку, звертаючи увагу, що витяг про реєстрацію права власності на домоволодіння був сформований на час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 просить касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 . М . відхилити, а оскаржене судове рішення залишити без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2019 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

21 травня 2019 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16 серпня 2016 року, актовий запис № 4.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповіт не складала. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок

АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є: син - ОСОБА_1 та дочка - ОСОБА_2

Постановами державного нотаріуса Рахівської державної нотаріальної контори Кицки М. М. від 23 серпня 2016 року та від 29 вересня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право

на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

05 березня 2018 року державним реєстратором Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області Делятинчук А. І було проведено держану реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності.

19 березня 2018 року державний нотаріус Рахівської державної нотаріальної контори Кицка М. М. направляв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 лист за № 42,

у якому повідомляв, що 25 квітня 2018 року о 09 год 00 хв буде оформлятись спадкова справа на майно ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 та пропонував з`явитись

в нотаріальну контору. У листі також зазначалось, що в разі неявки когось

із адресатів, частка майна, на яку він претендує, буде залишена відкритою

до його явки для оформлення своїх спадкових прав. Інші частки будуть видані спадкоємцям, які звернулись за видачею свідоцтв про право на спадщину.

Апеляційним судом встановлено, що щодо спірного майна існують правовстановлюючі документи і спадкоємці запрошувались нотаріусом для оформлення своїх спадкових прав.

Позиція Верховного Суду

Частинами першою та другою статті 400 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Статті 15, 16 Цивільного кодексу України та стаття 4 ЦПК України закріплюють право кожної особи на звернення до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня

2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, шо свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину розглядові у судовому порядку не підлягають.

Встановивши фактичні обставини справи, зокрема те, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_4 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також те, що державний нотаріус після проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно за спадкодавцем повідомив спадкоємців про можливість отримання свідоцтв про право на спадщину та необхідність належного оформлення своїх спадкових прав, суд апеляційної інстанції дійшов загалом обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 , оскільки вимоги про визнання права власності на спадкове майно за встановлених судом апеляційної інстанції обставин не можуть бути задоволені судом.

Доводи касаційної скарги та зміст оскарженого судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович