Постанова

Іменем України

09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 279/3889/16-ц

провадження № 61-17472св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_2 ,

представник позивача - ОСОБА_3 ,

відповідач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представники відповідача: Сокуренко Наталія Вікторівна, Адаменко Тетяна Станіславівна ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у складі судді Коваленко В. П. від 23 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області в складі колегії суддів: Трояновської Г. С., Миніч Т. І., Павицької Т. М. від 11 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», яке змінило найменування на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), про визнання недійсним кредитного договору.

Позовна заява мотивована тим, що 21 вересня 2015 року Коростенське відділення АТ КБ «ПриватБанк» Житомирського РУ відкрило на ім`я ОСОБА_2 кредитну лінію (картковий рахунок № НОМЕР_1 ) та надало останній кредит у розмірі 7 000 грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 червня 2016 року ОСОБА_2 визнана недієздатною. ОСОБА_2 неодноразово проходила курс лікування в Житомирській психіатричній лікарні, а тому на момент укладання кредитного договору не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. У свою чергу, банк не пересвідчився чи володіє позичальник необхідною правоздатністю і дієздатністю для укладення вказаного договору.

Посилаючись на вказані обставини, просив визнати недійсним споживчий кредитний договір (картковий рахунок № НОМЕР_1 ) від 21 вересня 2015 року, укладений між банком та ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2017 року позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним споживчий кредитний договір (картковий рахунок № НОМЕР_1 ) від 21 вересня 2015 року, укладений між Коростенським відділенням АТ КБ «ПриватБанк» Житомирського РУ та ОСОБА_2 .

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки ОСОБА_2 на момент укладення кредитного договору 21 вересня 2015 року не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, що було встановлено висновком судово-психіатричної експертизи від 14 лютого 2017 року № 53-2017, то в силі вимог статті 225 ЦК України вказаний договір є недійсним.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 11 травня 2017 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» відхилено. Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У червні 2017 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не з'ясували всіх фактичних обставин справи; не врахували, що ОСОБА_2 лише 14 червня 2016 року рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області була визнана недієздатною та над нею встановлено опіку. Висновок судово-психіатричної експертизи від 14 лютого 2017 року № 53-2017 містить лише посилання на те, що ОСОБА_2 виявляла ознаки, які могли вплинути на її поведінку під час укладання договору та не містить категоричного висновку про те, що саме під час укладання кредитного договору за своїм психічним станом остання не могла усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 279/3889/16-ц з Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Указана справа передана до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 21 вересня 2015 року Коростенське відділення АТ КБ «ПриватБанк» Житомирського РУ відкрило на ім`я ОСОБА_2 кредитну лінію (картковий рахунок № НОМЕР_1 ) та надало останній кредит у розмірі 7 000 грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 червня 2016 року у справі № 279/1631/16-ц ОСОБА_2 визнана недієздатною та встановлено над нею опіку, призначено опікуном ОСОБА_1 .

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 14 лютого 2017 року № 53-2017 ОСОБА_2 станом на день укладання кредитного договору страждала на психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїчної форми, безперервного типу перебігу, яке почалось у неї в 1981 році. З приводу даного захворювання має 2 групу інвалідності. В момент укладання кредитного договору 21 вересня 2015 року ОСОБА_2 не могла усвідомлювати наслідки укладання цього договору за рахунок ступеню вираженості наявних у неї психічних розладів у сфері мислення, емоцій, волі, критики. При укладанні спірного договору 21 вересня 2015 року ОСОБА_2 була не здатна прогнозувати наслідки власних дій в зв`язку з наявністю у неї хронічного психічного захворювання та вираженого апато - дисоціативного дефекту, який сформувався у неї внаслідок даного захворювання.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Тлумачення статті 225 ЦК України свідчить, що правила цієї статті поширюються на випадки, коли фізична особа хоча і є дієздатною, однак у момент вчинення правочину вона перебувала в такому стані, коли не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Підставою для визнання правочину недійсним згідно з частиною першою статті 225 ЦК України має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Встановлення неспроможності особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними такого стану на момент вчинення правочину відбувається з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент вчинення правочину особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Встановивши, що ОСОБА_2 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в момент укладення кредитного договору, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи від 14 лютого 2017 року № 53-2017, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій ухвалені без додержанням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Оскільки оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун