Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/518/18
Провадження № 2/280/61/19
РІШЕННЯ

Іменем України

07 березня 2019 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем Бех І.О, розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» про захист прав споживачів, визнання недійним договору фінансового лізингу № 01836 від 06 лютого 2018 року та стягнення коштів,-

Встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою в обґрунтування якої вказав, що 06.02.2018 року між ТОВ «Сігма Автолізинг» та позивачем укладено Договір № 01836 фінансового лізингу. Відповідно до умов якого відповідач зобовязався надати позивачу предмет лізингу транспортний засіб вартістю 6 932,00 доларів США у гривневому еквіваленті, а позивач отримати транспортний засіб, оплати послуги відповідача та щомісячними платежами сплатити вартість автомобіля та послуги лізингодавця. З метою придбання транспортного засобу позивач сплатив більше 10 % вартості предмету лізингу у розмірі 17 000, 00 грн. Після підписання договору, а саме 06 лютого 2018 року ОСОБА_1 дізнався, що транспортний засіб отримати не зможе з тих домовленостей, які були озвучені до підписання договору з причини розбіжностей його умов. Досудове врегулювання спірного питання виявилось неможливим. Крім цього у договорі відсутня істотна умова щодо його предмету у обсягах, визначених законом. Предмет лізингу не відповідає поняттю індивідуальної речі такої як комплектації зазначеного вище транспортного засобу, технічні характеристики, номер кузова, рік випуску, колір, обєм двигуна, якість предмета лізингу відповідно до ДСТУ, класифікаторів, технічних умов тощо.

В порушення норм ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» при укладенні договору співробітники відповідача ввели його в оману щодо наявності транспортного засобу та строків його передачі, а в подальшому взагалі відмовили у передачі транспортного засобу. Спірний договір містить ряд несправедливих умов, що в силу положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» також є підставою для його оспорювання. Зокрема, в договорі відсутня будь яка конкретна відповідальність лізингодавця за невиконання своїх зобовязань, прострочення передачі предмета лізингу, несвоєчасне повернення коштів та інше. Водночас, лізингоодержувач несе відповідальність у вигляді неустойки за будь які дії, які можуть кваліфікуватись порушенням договору: прострочення внесення платежів (п.7.3, п. 7.7, п.7.8, п.12.5), відмову від прийняття предмета лізингу (п.12.14), дострокове розірвання договору (п.12.1), затримки повернення предмету лізингу (п.12.11), тощо. Договір фінансового лізингу №01836 від 06 лютого 208 року нотаріально посвідчено не було, що суперечить положенням ст.ст.806, 779 ЦК України, а сам по собі договір носить змішаний характер, порушує принцип добросовісності, призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обовязків сторін.

В судове засідання позивач не зявився, подав заяву, в якій просить судове засідання розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 06.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» та ОСОБА_1 у письмовій формі укладено договір фінансового лізингу № 01836, за яким лізингодавець бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу, який визначено лізингоодержувачем, в порядку та на умовах даного Договору та на інших письмових домовленостей між сторонами, а лізингоодержувач зобовязаний до отримання предмету лізингу, на умовах та у порядку передбаченим договором, сплатити передбачені даним договором платежі.

Вартість предмета лізингу на момент укладення договору зазначається у п. 8.2 договору і складає 6 932,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті на дату укладення договору становить 167660,00 грн.

06.02.2018 р. ОСОБА_1 згідно банківської квитанції № 21504813-2 сплатив на користь ТОВ ««Сігма Автолізинг»» 17 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.806 Цивільного кодексуУкраїни за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 2 ст.806 Цивільного кодексуУкраїни до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Таким чином договір фінансового лізингу, укладений з фізичною особою, має бути нотаріально посвідченим, що відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15.

Ураховуючи, що договір лізингу, укладений між сторонами, де учасником є фізична особа, не був посвідчений нотаріально, як передбачено ст. 799 ЦК України, отже укладений з порушенням вимог закону, то такий договір є нікчемним і визнання його недійсним судом не вимагається, а відтак сплачені позивачем грошові кошти на виконання цього договору підлягають поверненню, як передбачено ч. 2 ст. 216 ЦК України.

Відповідно до частини 1 ст. 807 ЦК України, предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Предметом лізингу договору № 01836 відповідно до п. 1.1. Договору є транспортний засіб, марка Ліпта264ER привід 4*4. Вказані ознаки не є індивідуальними, а є виключно родовими. У випадку з автомобілем індивідуальними ознаками є номер кузова, рік випуску, колір і т.п. Із вказаних в Договорі ознак не вбачається який саме автомобіль має отримати позивач - новий або вживаний, в якій комплектації, якого покоління і року випуску, тощо.

Частини 1 та 2 ст. 184 ЦК України зазначають, що річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

З огляду на це, предмет договору не визначено індивідуальними ознаками, що є порушенням норм ЦК України і є підставою для оспорювання правочину.

Враховуючи, що вказаний договір фінансового лізингу № 01836 за своєю правовою природою є змішаним договором, договір укладено сторонами в простій письмовій формі і нотаріально не посвідчено, також оспорюваний договір не відповідає вимогам ст. 807 ЦК України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, вказаний договір визнати недісним, стягнути з відповідача на його користь сплачені ним 17000 грн. авансового платежу за договором.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки рішення по справі ухвалено на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору, то судовий збір по справі підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 128, 141, 259, 263-265-268, 280-284, 354-355 ЦПК України, на підставі ст.ст. 215, 216, 220, 628, 799, 806 ЦК України , -

Ухвалив:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати договір фінансового лізингу № 01836 укладеного 06.02.2018 року між Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» та ОСОБА_1 недійсним.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» (код ЄРДПОУ 41298109 (місцезнаходження: м. Київ, вул. Ремонтна, 6, офіс 407) на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) грошові кошти в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., сплачені на підставі договору Фінансового Лізингу № 01836 укладеного 06.02.2018 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» (код ЄРДПОУ 41298109 на користь держави 704.80 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судвое рішення складено 12.03.2019 р.

Суддя Василенко Р.О