Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8121/19 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М.
Категорія 62 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Полонця С.М.

у цивільній справі № 295/8121/19 за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи: ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович, -

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою. З урахуванням уточнень заяви, просила ухвалити рішення, яким встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , з яким вона на день смерті перебувала у зареєстрованому шлюбі та проживала у квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4 та до відкриття спадщини понад шість місяців. Останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що встановлення даного факту необхідно для прийняття спадщини після смерті чоловіка, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, тривалий час спільно проживала та вела спільне господарство, однак була зареєстрована за іншою ніж спадкодавець адресою, через що нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25 червня 2019 року заяву задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , з яким вона на день смерті перебувала у зареєстрованому шлюбі, в квартирі АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як на час відкриття спадщини за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , так і до відкриття спадщини понад шість місяців.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву залишити без розгляду. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, прийняте з порушенням норм процесуального і матеріального права. Зокрема зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушено норми п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, оскільки своїм рішенням суд встановив проживання однією сім`єю чоловіка і жінки в шлюбі за іншою адресою, ніж спадкове майно. Крім того, на думку апелянта, виникнення права на спадкування залежить від доведення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному жилому приміщенні, яке підлягає успадкуванню, а не за іншою адресою, як в даному випадку. Проте суд на ці обставини уваги не звернув та не дав їм належної оцінки.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.08.2002 року, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дочка ОСОБА_3

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 .

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 , які прийняли спадщину відповідно до ст.1268 ЦК України є: мати померлого ОСОБА_5 , 1944 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ; батько померлого ОСОБА_1 , 1945 року народження, який проживає в АДРЕСА_3 та малолітня дочка померлого ОСОБА_3 , яка проживає в АДРЕСА_4 .

Заявник ОСОБА_2 06.03.2019 року звернулася до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та постановою вказаного нотаріуса від 06.03.2019 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до довідки ПП «ЖЕП №1 м. Житомира» від 05.12.2018 року №2497, ОСОБА_4 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 разом з батьками.

Заявник зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_4 .

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив лише із доведеності факту проживання заявниці разом із покійним чоловіком на день смерті.

Проте, в повній мірі погодитись з висновками суду неможливо.

Так, відповідно до положень пункту 5 частини другої ст.293 ЦПК суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц) та постанова ВП ВС у справі №536/1039/17 від 23 січня 2019 року).

Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

У частині четвертій ст.315 ЦПК передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Виходячи із зазначеного, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження так і в процесі розгляду справи.

У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Так, в даному випадку заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті чоловіка. При цьому одним зі спадкоємців, які претендують на спадщину після його смерті, є його батько апелянт у справі, який заперечує факт проживання заявниці із померлим спадкодавцем. Тобто, існує спір про право на спадкове майно.

Проте, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та розглянув заяву про встановлення факту що має юридичне значення, в окремому провадженні.

За змістом частини 7 статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорених прав.

Отже, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд порушив правила статті 19 ЦПК України щодо юрисдикції спору, що є обов`язковою підставою для його скасування із залишенням заяви без розгляду.

Разом з тим, ОСОБА_6 не позбавлена права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначено ЦПК України.

Тому слід роз`яснити заявниці її право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,377,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 25 червня 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи: ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович- залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 17 жовтня 2019 року.