Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 678/370/16-ц

провадження № 61-16210св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросфера ЛТД»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Яровит Інвест»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 04 липня 2017 року у складі колегії суддів: П`єнти І. В., Корніюк А. П., Талалай О. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Агросфера ЛТД» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «Яровит Інвест», про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 29 квітня 2014 року між ТОВ «Агросфера» та ТОВ «Яровит Інвест» було укладено договір № 14184 купівлі-продажу засобів захисту рослин. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу, у той же день між ТОВ «Агросфера», ТОВ «Яровит Інвест» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки.

22 липня 2015 року між ТОВ «Агросфера» та ТОВ «Агросфера ЛТД» (новим кредитором) було укладено договір про відступлення права вимоги № 39, за яким ТОВ «Агросфера» - первісний кредитор передав, а ТОВ «Агросфера ЛТД» - новий кредитор прийняв право вимоги і став кредитором за договором купівлі-продажу між ТОВ «Агросфера» та ТОВ «Яровит Інвест».

Вказувало, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13 січня 2015 року з ТОВ «Яровит Інвест» на користь ТОВ «Агросфера» стягнуто 80 431,58 грн проіндексованої суми основного боргу, 42 664,26 грн відсотків за користування товарним кредитом, 4 008,51 грн пені. На час подачі позову дане рішення суду виконано у примусовому порядку у повному обсязі.

Крім того, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28 липня 2015 року з ТОВ «Яровит Інвест» на користь ТОВ «Агросфера» стягнуто 31 156,99 грн проіндексованої суми основного боргу, 144 225,94 грн відсотків за користування товарним кредитом, 19 078,82 грн пені, яке перебуває на примусовому виконанні.

Оскільки ТОВ «Яровит Інвест» не виконало рішення господарського суду, тому борг у розмірі 194 461,75 грн повинен погасити поручитель - ОСОБА_1 .

Крім того, вважало, що оскільки існує прострочена заборгованість по оплаті товару у розмірі 31 156,99 грн, то за період з 10 червня 2015 року по 30 вересня 2016 року підлягають нарахуванню та стягненню з поручителя відсотки за користування товарним кредитом у розмірі 143 108,75 грн.

Ураховуючи наведене, ТОВ «Агросфера ЛТД» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 337 570,50 грн боргу за вказаним кредитним договором.

У ході розгляду справи позивач подав заяву про врахування часткової сплати боргу у розмірі 194 461,75 грн та просив стягнути з відповідача на свою користь відсотки за користування товарним кредитом у розмірі 143 108,75 грн за період з 10 червня 2015 року по 30 вересня 2016 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2017 року у складі судді Лазаренка А. В. у задоволенні позову ТОВ «Агросфера ЛТД» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ТОВ «Агросфера ЛТД» звернулося до поручителя з пропуском зазначеного у частині четвертій статті 559 ЦК України шестимісячного строку, тому порука є припиненою.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 04 липня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Агросфера ЛТД» задоволено частково.

Рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ТОВ «Агросфера ЛТД» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агросфера ЛТД» 143 108,75 грн відсотків за користування товарним кредитом за договором купівлі-продажу від 29 квітня 2014 року № 14184 за період з 10 червня 2015 року по 30 вересня 2016 року та 4 508,6 грн судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про припинення поруки відповідача, оскільки договором поруки від 29 квітня 2014 року встановлено строк її припинення у чотири роки та цей строк не сплинув на час звернення до суду із позовом у цій справі, тому застосування шестимісячного строку, визначеного частиною четвертою статті 559 ЦК України, є безпідставним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати та залишити у силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що договором відступлення права вимоги від 22 липня 2015 року, укладеним між ТОВ «Агросфера» та ТОВ «Агросфера ЛТД», було збільшено термін поруки без його згоди, тому на підставі частини першої статті 559 ЦК України порука припинилася.

Крім того, апеляційний суд безпідставно вважав преюдиційними судові рішення господарського суду, оскільки він не приймав участі у розгляді тих справ.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У жовтні 2017 року ТОВ «Агросфера ЛТД» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому вказує, що його доводи є безпідставними, оскільки договором відступлення права вимоги від 22 липня 2015 року строк дії договору поруки не змінювався, а тільки були передані права вимоги за договором купівлі-продажу засобів захисту рослин.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу Лідовцю Р. А.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2019 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

29 квітня 2014 року між ТОВ «Агросфера» (продавець) та ТОВ «Яровит Інвест» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 14184.

Згідно з пунктом 1.1. договору купівлі-продажу продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити вартість засобів захисту рослин, мікродобрив, іменованих у подальшому товар, відповідно до умов даного договору (додаткових угод та специфікацій до нього).

Пунктом 4.5. вказаного договору передбачено, що сплата процентів за користування товарним кредитом здійснюється покупцем у строк, який визначається: датою погашення (сплати) товарного кредиту, що визначена умовами оплати товару у специфікації, а при наявності несвоєчасного погашення заборгованості за товарним кредитом (неправомірне користування), сплата процентів здійснюється покупцем щоденно і по дату фактичного погашення товарного кредиту; датою фактичного дострокового погашення товарного кредиту, у випадку дострокового погашення товарного кредиту. Товар вважається оплаченим покупцем у момент надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Відповідно до пункту 4.7. договору (зміна ціни на товар) якщо у періоди часу: з моменту підписання специфікації до відвантаження (поставки товару) та протягом всього строку користування покупцем товарним кредитом (як правомірне користування так і неправомірне), офіційний курс гривні до іноземної валюти - (долар США) зміниться в більшу або меншу сторону від офіційного курсу гривні до іноземної валюти - (долар США), що визначений у специфікації до договору на момент її підписання, покупець зобов`язаний сплатити продавцю проіндексовану суму вартості товару у гривні по договору, як проданого на умовах товарного кредиту, так і на інших умовах.

Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, через 10 календарних днів від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати, на прострочену суму нараховується 350 процентів річних за користування товарним кредитом (пункт 7.3.).

Згідно з пунктом 13.1 договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2014 року, а в частині розрахунків - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань за цим договором.

Також встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу 29 квітня 2014 року між ТОВ «Агросфера» (кредитор), ОСОБА_1 (поручитель) та ТОВ «Яровит Інвест» (боржник) було укладено договір поруки № 14184/1-ПОР, предметом якого є зобов`язання поручителя перед кредитором боржника відповідати за порушення боржником його зобов`язань перед кредитором по основному договору, передбаченому розділом 2 цього договору, що включає: погашення (сплату) товарного кредиту та будь-якої іншої заборгованості в сумі та у строк згідно основного договору; погашення (сплату) суми, на яку збільшено вартість товару, у зв`язку із застосуванням способу зміни ціни на товар згідно умов основного договору; сплату процентів за користування товарним кредитом у відповідності до основного договору; сплату неустойки (штрафу, пені), що передбачені умовами основного договору (пункт 1.1.).

Пунктом 4.1. договору поруки передбачено, що у разі порушення зобов`язання боржником, кредитор має право, на власний вибір, направити поручителю письмову вимогу виконати зобов`язання (або певну його частину) або пред`явити до поручителя позов.

Відповідно до пункту 8.1. цей договір поруки набирає чинності з дати його підписання сторонами договору та діє протягом 4 (чотирьох) років.

22 липня 2015 року між ТОВ «Агросфера» та ТОВ «Агросфера ЛТД» було укладено договір про відступлення права вимоги № 39. За цим договором ТОВ «Агросфера» (первісний кредитор) передає, а ТОВ «Агросфера ЛТД» (новий кредитор) приймає на себе право вимоги і стає кредитором по договору купівлі-продажу від 29 квітня 2014 року № 14184, укладеного між ТОВ «Агросфера» (первісним кредитором) та ТОВ «Яровит Інвест» (боржником) (пункт 1.1.).

До ТОВ «Агросфера ЛТД» переходять усі права ТОВ «Агросфера», передбачені договором купівлі-продажу від 29 квітня 2014 року № 14184, у тому числі право вимагати від ТОВ «Яровит Інвест» (боржника) оплату суми боргу по товарному кредиту, сплату відсотків за користування товарним кредитом, сплату неустойки (штрафу, пені) (пункт 1.2.).

Крім того, 22 липня 2015 року між ТОВ «Агросфера» (первісний кредитор) та ТОВ «Агросфера ЛТД» (новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги № 39/1, за умовами якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає право вимоги і стає кредитором по договору поруки від 29 квітня 2014 року № 14184/1-ПОР, укладеному між первісним кредитором, боржником та ОСОБА_1 (поручителем по основному договору) (пункт 2.1.).

До нового кредитора переходять усі права первісного кредитора, передбачені договором поруки, в повному обсязі і на умовах, які існували на дату переходу цих прав, а також переходять права, які виникнуть у майбутньому, після моменту переходу прав і будуть існувати у часі протягом строку дії договору поруки (пункт 2.2.).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13 січня 2015 року у справі № 904/9793/14 стягнуто солідарно з ТОВ «Яровит Інвест» та ТОВ «Гран Інвест» на користь ТОВ «Агросфера» 80 431,58 грн проіндексованої суми основного боргу, 42 664,26 грн процентів за користування товарним кредитом, 4 008,51 грн пені.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28 липня 2015 року у справі № 904/5204/15 стягнуто з ТОВ «Яровит Інвест» на користь ТОВ «Агросфера» проіндексовану суму боргу у розмірі 31 156,99 грн, проценти за користування товарним кредитом у розмірі 144 225,94 грн, судовий збір у розмірі 3 698,45 грн. Стягнуто солідарно з ТОВ «Яровит Інвест» та ТОВ «Гран Поліс» на користь ТОВ «Агросфера» 19 078,82 грн пені.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28 липня 2015 року ТОВ «Яровит Інвест» 03 жовтня 2016 року сплатило заборгованість у сумі 194 461,75 грн, що підтверджується платіжною вимогою-дорученням від 03 жовтня 2016 року № 35.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржене рішення апеляційної інстанції не відповідає.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Після звернення до суду та стягнення судовим рішенням суми заборгованості за кредитом у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області: від 13 січня 2015 року та від 28 липня 2015 року з ТОВ «Яровит Інвест» на користь ТОВ «Агросфера» була стягнута повна сума заборгованості за товарним кредитом, передбаченим договором купівлі-продажу від 29 квітня 2014 року, тому кредитор за вказаним договором не мав права продовжувати нараховувати позичальнику відсотки за користування товарним кредитом, що узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), а на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, якщо інше не встановлене договором поруки, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

При цьому, вимог про стягнення сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, ТОВ «Агросфера ЛТД» не заявляло.

Апеляційний суд не врахував наведеного та безпідставно задовольнив позовні вимоги ТОВ «Агросфера ЛТД» про стягнення з поручителя відсотків за користування товарним кредитом за договором купівлі-продажу від 29 квітня 2014 року № 14184 за період з 10 червня 2015 року по 30 вересня 2016 року, які не підлягали задоволенню.

Не може залишатися без змін рішення районного суду, про що просить заявник і суд касаційної інстанції у силу частини третьої статті 400 ЦПК України виходить за межі доводів касаційної скарги, оскільки суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з інших правових підстав, помилково вказавши, що порука ОСОБА_1 припинилася на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки обставини справи судами попередніх інстанцій були встановлені повністю та немає необхідності для встановлення нових, проте були ухвалені рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, то колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваних рішень та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову ТОВ «Агросфера ЛТД» з підстав, наведених у цій постанові. За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскільки він просив залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Щодо судових витрат

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положення підпункту в) пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України резолютивна частина постанови суду касаційної інстанції складається, зокрема, із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

При поданні касаційної скарги ОСОБА_1 було сплачено 1 717,31 грн судового збору, що підтверджується доданою до скарги квитанцією, тому вказана сума коштів підлягає стягненню з ТОВ «Агросфера ЛТД» на його користь, оскільки колегія суддів скасовує рішення судів попередніх інстанцій та відмовляє у задоволенні позову товариства.

Керуючись статтями 141, 400, 402, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 04 липня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера ЛТД» до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Яровит Інвест», про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера ЛТД» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати за сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 717 (тисячу сімсот сімнадцять) гривень 31 (тридцять одну) копійку.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Б. І. Гулько Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк