Справа № 216/4555/18
провадження №2/216/1950/19
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Бутенко М. В.
за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Державний вищій навчальний заклад «Криворізький національний університет» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заяву обгрунтовано наступним: 29.12.2003р. між Криворізьким технічним університетом та громадянином України ОСОБА_1 (далі - Відповідач) укладено угоду № 9/2003 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти (далі - Угода).
Договір укладено з дотриманням умов, визначених Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти» від 16.06.2003р. № 916.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання реорганізації вищих навчальних закладів та наукових установ» від 21.03.2011 р. № 280, Указу Президента України «Про надання Криворізькому державному університету статусу національного» від 24.05.2011 р. № 599, наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України «Про утворення Криворізького державного університету» від 30.05.2011 р. № 501, наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України «Про надання Криворізькому державному університету статусу національного» № 576 від 14.06.2011р. Криворізький технічний університет було реорганізовано шляхом злиття з Криворізьким державним педагогічним університетом та утворено Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет (далі - Позивач).
Пунктом 3.3. Угоди передбачено обов`язок Відповідача повернути протягом 15 років всю суму наданого Навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування Відповідача - починаючи з третього місяця після відрахування.
Згідно п. 23 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти та п. 7.1. Угоди, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цією Угодою сторони несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 7.2. Угоди передбачено, що у випадку ухилення Відповідача від повернення кредиту чи відсотків за користування ним, Відповідач сплачує Позивачеві пеню у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми.
Наказом № 1631-с від 04.07.2005р. Відповідача відраховано із вищого навчального закладу у зв`язку із закінченням навчання та видано диплом спеціаліста.
Станом на день пред`явлення позовних вимог Позивач не виконує умови Угоди належно та у повному обсязі, ухиляється від повернення кредиту в обумовлені Угодою строки.
На дотримання досудового порядку врегулювання спору Позивачем було направлено відповідачеві претензію № 132 від 09.07.2018 р. про сплату заборгованості у сумі 1653,50 грн. (одна тисяча шістсот п`ятдесят три гривні п`ятдесят копійок).
Жодних дій на виконання вимог Відповідачем не вчинено.
Позивач попередньо звертався до суду за стягненням заборгованості з Відповідача станом на 02.12.2015 р. з тих самих підстав.
03.03.2016р. заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 216/9116/15-ц позов задоволено.
У зв`язку з тим, що Відповідач продовжує ухилятись від виконання умов Угоди, станом на 30.06.2018 р. за ним утворилась заборгованість у розмірі 2192,59 грн., яка складається з наступного: 1605,34 грн. - сума заборгованості зі сплати кредитних коштів, 48,16 грн. - сума заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, 135,63 грн. - пеня, 74,41 грн. - три проценти річних, 329,05 грн. - інфляційні втрати.
На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав Позивача, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості, згідно розрахунку та судові витрати про справі.
Представник Позивача в судове засідання не з`явився, в своїй позовній заяві вказав, що позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі, просить суд ухвалити рішення на користь позивача, не проти, щоб справа розглядалася у заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з`явився, судові повістки направлені йому за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд визнає неповажною неявку ОСОБА_1 , та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
29.12.2003р. між Криворізьким технічним університетом та громадянином України ОСОБА_1 укладено угоду № 9/2003 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти .
Договір укладено з дотриманням умов, визначених Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти» від 16.06.2003р. № 916.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання реорганізації вищих навчальних закладів та наукових установ» від 21.03.2011 р. № 280, Указу Президента України «Про надання Криворізькому державному університету статусу національного» від 24.05.2011 р. № 599, наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України «Про утворення Криворізького державного університету» від 30.05.2011 р. № 501, наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України «Про надання Криворізькому державному університету статусу національного» № 576 від 14.06.2011р. Криворізький технічний університет було реорганізовано шляхом злиття з Криворізьким державним педагогічним університетом та утворено Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет.
Пунктом 3.3. Угоди передбачено обов`язок Відповідача повернути протягом 15 років всю суму наданого Навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування Відповідача - починаючи з третього місяця після відрахування.
Згідно п. 23 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти та п. 7.1. Угоди, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цією Угодою сторони несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 7.2. Угоди передбачено, що у випадку ухилення Відповідача від повернення кредиту чи відсотків за користування ним, Відповідач сплачує Позивачеві пеню у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми.
Наказом № 1631-с від 04.07.2005р. Відповідача відраховано із вищого навчального закладу у зв`язку із закінченням навчання та видано диплом спеціаліста.
Станом на день пред`явлення позовних вимог Позивач не виконує умови Угоди належно та у повному обсязі, ухиляється від повернення кредиту в обумовлені Угодою строки.
На дотримання досудового порядку врегулювання спору Позивачем було направлено відповідачеві претензію № 132 від 09.07.2018 р. про сплату заборгованості у сумі 1653,50 грн. (одна тисяча шістсот п`ятдесят три гривні п`ятдесят копійок).
Про належність надсилання претензії Відповідачу свідчать долучені до позовної заяви копії списків відправленої поштової кореспонденції Позивача від 11.07.2018 р.
Жодних дій на виконання вимог Відповідачем не вчинено.
Позивач попередньо звертався до суду за стягненням заборгованості з Відповідача станом на 02.12.2015 р. з тих самих підстав.
03.03.2016р. заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 216/9116/15-ц позов задоволено.
У зв`язку з тим, що Відповідач продовжує ухилятись від виконання умов Угоди, станом на 30.06.2018 р. за ним утворилась заборгованість у розмірі 2192,59 грн., яка складається з наступного: 1605,34 грн. - сума заборгованості зі сплати кредитних коштів, 48,16 грн. - сума заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, 135,63 грн. - пеня, 74,41 грн. - три проценти річних, 329,05 грн. - інфляційні втрати.
Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк;
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одночасно, за приписами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
У порядку ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
При цьому, за ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 4.2. Угоди передбачається право Позивача стягнути в судовому порядку кредит та відсотки за користування ним з Відповідача в разі ухилення від повернення кредиту.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із розрахунку, заборгованість відповідача станом на 30.06.2018 р. за ним утворилась заборгованість у розмірі 2192,59 грн., яка складається з наступного: 1605,34 грн. - сума заборгованості зі сплати кредитних коштів, 48,16 грн. - сума заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, 135,63 грн. - пеня, 74,41 грн. - три проценти річних, 329,05 грн. - інфляційні втрати.
Оскільки відповідач в установлений договором строк не виконав зобов`язання належним чином відповідно до умов договору, усі ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.
Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1762,00 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 258-259, 263,265, 268, 280-283, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 525,526,530, 610,611,612, 624,625, 1054 ЦК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України у від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд -
Позов Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» 1605,34 грн. (одна тисяча шістсот п`ять гривень тридцять чотири копійки) - суми заборгованості зі сплати кредитних коштів, 48,16 грн. (дев`яносто шість гривень п`ятдесят три копійки) - суми заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, 329,05 грн. (триста двадцять дев`ять гривень п`ять копійок) - інфляційних втрати, 74,41 грн. (сімдесят чотири гривні сорок одна копійка) - три проценти річних, 135,63 грн. (сто тридцять п`ять гривень шістдесят три копійки) - пені, що складає загальну заборгованість у розмірі 2192,59 грн. (дві тисячі сто дев`яносто дві гривні п`ятдесят дев`ять копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя: М. В. Бутенко