Справа № 629/72/19
Провадження № 2/629/540/19
13.03.2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Авраменко О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, в якому просить збільшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме стягувати їх в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 вересня 2012 року з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на її користь на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття. Сума стягуваних з відповідача аліментів в розмірі 500 грн. на утримання сина є нижчою, ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, тому аліменти у даному розмірі не забезпечують належного рівня життя дитини, а саме необхідного харчування, її медичного догляду, лікування, тощо.
Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимогах наполягала з наведених в позові підстав.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці суду, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, не надав.
Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12.08.2010 року (а.с.9).
Від вказаного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає з позивачем (а.с.8).
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.09.2012 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 07.08.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною другою статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 грн., з 1 липня 2019 року 2118 грн., з 1 грудня 2019 року - 2218 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який стягується з відповідача за рішенням суду від 04.09.2012 року та становить 500 грн. на теперішній час не відповідає вимогам законодавства та суперечить інтересам дитини. Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд збільшує розмір аліментів до 1100 гривень з індексацією відповідно до закону.

Визначаючи вказаний вище розмір аліментів, суд виходить з обовязку обох батьків в рівних частках нести витрати по утриманню дитини, з урахуванням той обставини, що неповнолітній син на даний час проживає з матірю.

Отже збільшений розмір аліментів зможе забезпечити виховання та утримання дитини на належному мінімальному рівні.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.12,13,76,81,89,141,259,264,265,268,430 ЦПК України суд, ст.182,192 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.09.2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 500 (пятсот) гривень щомісяця на 1100 грн. щомісяця, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Раніше виданий виконавчий лист по справі №2025/4703/2012 відкликати для приєднання до матеріалів справи.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок на користь держави (одержувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку 899998, р/р6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, мікрорайонАДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Суддя О.А.Ткаченко