Номер справи 623/2297/19
Номер провадження 2/623/653/2019
РІШЕННЯ

іменем України

17 жовтня 2019 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді: Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря судового засідання: Ноль С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Ізюмі справу № 623/2297/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання за минулий час,-

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на його утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, за минулий час в розмірі 14107,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач по справі є його батьком. В період з вересня 2014 року по червень 2019 року позивач навчається в Національному технічному університеті «Харківському політехнічному інституті» на денному відділенні, факультет комп`ютерних наук і програмної інженерії, строк навчання до 30.06.2019 року. Останній рік позивач навчався за контрактом та вартість навчання склала 6600 грн. В зв`язку з навчанням позивач витрачає кошти на проїзд до місця навчання, харчування, купівлю підручників та оплачує проживання в гуртожитку. За період з 2016 року по теперішній час вартість проживання в гуртожитку склала 21614,01 грн. За період навчання 2016 по 2019 рік позивач витратив на навчання 28214,01 грн. Мати позивача є інвалідом ІІ групи по зору, безстроково та пенсію яку вона отримує є єдиних доходом сім`ї позивача. Батько добровільно матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, а за умови, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними 23 років, якщо батьки в змозі надавати матеріальну допомогу, позивач вважає, що частка батька складає 14107,00, яку він і просить стягнути з останнього, як аліменти на його утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, за минулий час.

Частиною 5 статті 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь -якої зі сторін про інше.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , який був розірвано 06 грудня 2006 року ( а.с.4).

Позивач на момент звернення з позовом до суду (13.06.2019) був студентом 4 курсу факультету комп`ютерних наук і програмної інженерії Національного технічного університету « Харківсьий політехнічний інститут, термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2019 року, що підтверджується копією довідки № 66-04-320/591 від 18.03.2019 (а.с.10).

Із копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за № 122 від 02.05.2019 року виданої ПП «Ізюмжитлосервіс» вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3 ( а.с.7).

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з цим, визначаючи час, з якого присуджуються аліменти, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 201 СК України передбачено, до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Отже, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє.

Позовна заява по цій справі про стягнення аліментів подана до суду 13 червня 2019 року.

Позивач просить стягнути з відповідача вказані аліменти за минулий час за період з 2016 року по 2019 рік.

У відповідності до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

За загальним правилом, визначеним СК України вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів, в тому числі не подав позов про стягнення аліментів.

Позивач мав право звернутися до суду з заявою про стягнення вказаних аліментів з врахуванням дати його повноліття, однак таким правом не скористався, доказів того, що останній до 2016 року звертався до відповідача із вимогами про сплату аліментів на його утримання суду не надано, також суд зауважує на тому, що позивач посилаючись на те, що його батьком є відповідач по справі належних доказів цього суду не надав, також матеріали справи не містять доказів того, що позивач перебуває на утриманні матері, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення аліментів за минулий час.

Отже суд відмовляє у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання , за минулий час в розмірі 14107,00 грн. як у безпідставних.

Судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 12-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, за минулий час.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Т.Д. Бєссонова