Провадження № 2/263/2710/2019
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е
18 жовтня 2019 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя цивільну справу за позовом виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована відповідачка ОСОБА_1 , є комунальною власністю. У вказаній квартирі відповідачка ніколи мешкала. На даний час у квартирі постійно ніхто не проживає більше 5 років. Приміщення захаращене сміттям, старими речами. Газопостачання та електропостачання відрізані від мережі. Водопостачання у квартиру не проводилось. На підставі чого представник позивача звернувся до суду з даним позов, яким просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням про розгляду справи за її відсутності, задоволенням заявлених вимог.
Відповідачка повідомлялась про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно довідки з реєстру територіальної громади м. Маріуполя, у квартирі за вказаною адресою з 11.03.2011 року зареєстрована громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Листом б/н від 23.08.2019 року Житлово-комунальне підприємство «Жилкомплекс» повідомило Департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради про те, що кв. АДРЕСА_3 не знаходиться на балансі підприємства.
08.07.2019 року комісією у складі головного спеціаліста відділу обліку та приватизації житлового фонду управління міського майна департаменту по роботі з активами ОСОБА_2 М.В. у присутності сусідки ОСОБА_3 складено акт обстеження житлового приміщення та встановлено, що кв. АДРЕСА_4 двокімнатна, розташована у старому жилому будинку, знаходиться у аварійному стані. Квартиронаймач померла 30 років потому, після чого в квартирі тимчасово мешкали невідомі особи. На даний час, у квартирі постійно ніхто не проживає більше 5 років. Приміщення захаращене сміттям, старими речами. Газопостачання та електропостачання відрізані від мережі. Водопостачання у квартирі не проводилось. Зареєстрована ОСОБА_1 не мешкає та ніколи не мешкала у квартирі.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачкою не надано суду жодного доказу на спростування позовних вимог.
Відповідно до ст.18 Житлового кодексу УСРСР управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, встановлених власником.
Відповідно до ст. 15 ЖК УСРСР виконавчі комітети районних, міських, районних у містах рад народних депутатів та території району, міста, району в місті здійснюють управління житловим фондом місцевих рад, здійснюють контроль за використанням і схоронністю житлового фонду, приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої ради, видають ордери на жилі приміщення.
У відповідності до положень ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів міських рад належить повноваження щодо управління об`єктами житлово-комунального господарства, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Крім того відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців.
Враховуючи вище наведені норми законодавства, та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідачка в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановленого законодавством строку, позов підлягає задоволенню, а відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 5, 13, 81, 247 ч.2, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст.71, 72 ЖК України, суд,
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя.
Суддя Н.В. Хараджа