Провадження № 2/643/1461/19
07.03.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Довготько Т.М.,
за участю секретаря судового засідання - Полковник Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення коштів виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, -
Ухвалою судді від 26.11.2018 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить позов задовольнити, розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відзив на позов не надіслав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
07.03.2018 року в м. Харкові сталася дорожньо - транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2
Відносно ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.06.2018 року по справі № 640/4793/18, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП /а.с. 10-11/.
Як вбачається з вищевказаної постанови суду, ОСОБА_1 07.03.2018 року о 22 год. 10 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Харкові по Салтівському шосе, 244, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПрАТ «Страхова Група «ТАС, про що свідчить договір (Поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5594721 від 24.01.2018 року /а.с. 12/.
12.03.2018 року від ОСОБА_2 на адресу ПрАТ «СГ «ТАС» надійшло повідомлення про ДТП /а.с. 13-14/.
Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХМ212350, власником пошкодженого автомобілю НОМЕР_2 є ОСОБА_4 /а.с. 18/.
11.04.2018 року ОСОБА_4 подано до позивача заяву про страхове відшкодування внаслідок ДТП /а.с. 33/.
Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вживав алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Судом встановлено, що відносно відповідача було складено протоколи про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: порушення Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків.
Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.06.2018 року по справі № 640/4793/18, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Зі змісту мотивувальної частини вказаної постанови суду вбачається, що вина або відсутність вини відповідача у вчиненні зазначеного правопорушення судом встановлена не була, а отже зазначені обставини підлягають встановленню під час даного судового розгляду.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначене презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідано до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідач жодних належних та допустимих доказів відсутності своєї вини у завданні шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.03.2018 року не надав, а також не оспорив фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 124 КУпАП. ОСОБА_1 не оскаржив постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що відповідач не оспорив фактичні обставини викладені в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення складеного відносно нього за ст. 124 КУпАП та погодився на закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, а не через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Т.М.Довготько