ЄУН № 336/1748/19
пр. № 2/336/1915/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

15 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг, -

ВСТАНОВИВ:

АТ «КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , вказавши, що у відповідності до укладеного 31.08.2010 року договору відповідач отримала кредит в розмірі 16000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Станом на 25.02.2019 року відповідач має заборгованість у 41321,75 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 17863,89 гривень, заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 9413,63 гривень, пені за прострочене зобов?язання у сумі 10850,34 гривень, пені за несвоєчасну сплату боргу в сумі 750 гривень, штрафу в сумі 2443,89 гривень, яку просять стягнути з відповідача на користь позивача.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_2 від 16.04.2019 року було відкрите провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2019 року у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_2 у відставку, проведено повторний автоматизований розподіл справи та справу передано у провадження судді Дацюк О.І.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І. від 31.07.2019 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

16.08.2019 року відповідачем до суду направлено відзив на позовну заяву.

30.08.2019 року позивачем надано відповідь на відзив на позовну заяву.

18.09.2019 року відповідачем додатково подано до суду заяву про застосування строку позовної давності.

Інших заяв та клопотань сторонами не заявлялось, а судом не вирішувалось.

При вивченні письмових доказів судом встановлено таке.

31.08.2010 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

У вказаній заяві відсутні відомості щодо того, яку саме платіжну картку, з яким саме лімітом та на яких саме умовах бажала оформити відповідач.

Відповідно до анкети-заяви ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між клієнтом та банком договір про надання банківських послуг.

З Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що для надання послуг Банк відкриває Клієнту картрахунки, надає картки, вид та строк дії яких визначений у заяві та у Пам`ятці клієнта, підписанням якої Клієнт та Банк укладають договір про надання банківських послуг.

Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена у розділі «відмітки банку» заяви.

У Умовах та правилах надання банківських послуг визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а у разі як жодна зі сторін не проінформує іншу про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий саме строк.

Визначити коли саме АТ «КБ «ПриватБанк» відкрив відповідачеві картковий рахунок встановити не виявилось можливим за відсутністю відповідних відомостей в матеріалах справи.

Водночас, оскільки позивач посилався на те, що договір був укладений 31.08.2010 року, тож з урахуванням вищевикладених положень суд виходить з того, що останнім днем строку дії договору, укладеного 31.08.2010 року є 30.08.2012 року (12 місяців + 12 місяців).

Суду позивачем не надано відомостей про те, щоб позивач у відповідності до п. 1.1.3.1.8 Умов та Правил надання банківських послуг продовжував строк дії картки.

Відомостей про укладення нового договору або пролонгацію укладеного суду не надано.

Розрахунок заборгованості позивачем наданий за період з 08.08.2013 року.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 626 ч. 1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ч. 1 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ч. 1 ЦК України).

Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Натомість позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що 31.08.2010 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір, адже відомостей про відкриття ОСОБА_1 картрахунку до 2013 року позивачем не надано, між тим як у відповідності до наданих позивачем Умов та Правил надання банківських послуг строк дії укладеного 31.08.2010 року договору мав закінчитись найпізніше 30.03.2012 року.

Також суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що позивачем не надано суду повного тексту договору, який, як зазначено в заяві ОСОБА_1 , складається з заяви, пам`ятки клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифів.

Суду не надано підтвердження того, що 31.08.2010 року ОСОБА_1 була ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, витяг з яких наданий позивачем суду.

Між тим, у відповідності до п. 1.1.6.1 Умов та Правил зміни до них вносяться щомісяця в однобічному порядку.

Також суду не було надано позивачем пам?ятки клієнта та Тарифів, які діяли станом на 31.08.2010 року, адже в доданих позивачем до позовної заяви Тарифів містяться посилання на зміни відсоткової ставки у 2014 та 2015 роках, тобто у той період, коли термін дії договору вже сплив.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що 31.08.2010 року між сторонами дійсно був укладений договір про надання банківських послуг на умовах, які відображені у Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, а також з застосуванням тарифів, які додані до позовної заяви, що строк дії такого договору продовжувався після 30.08.2012 року.

Враховуючи неможливість перевірити факт укладення такого договору, строк його дії та визначити його істотні умови, суд, виходячи з презумпції обов`язковості доведення обставин, на які посилається, саме стороною, яка стверджує про такі обставини, суд вважає, що позивачем не доведені обставини, на які він посилався в обґрунтування заявленого позову, не вбачає підстав для задоволення позову.

Оскільки судом не знайдено підстав для задоволення позову, тож суд не оцінює і заяву відповідача про застосування строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач - Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», яке зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 15 жовтня 2019 року