Справа № 453/108/18
№ провадження 2/453/17/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 березня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судового засідання Корнута Т.Б.,

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 26.01.2018 року звернулася у суд із позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просила усунути їй перешкоди у користуванні житловим будинком з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованим у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області по вул. П. Орлика, буд. 19, шляхом вселення, а також встановити порядок користування вищевказаним житловим будинком з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами у спосіб виділення позивачу у користування приміщень першого поверху, котрі складаються з чотирьох житлових кімнат, коридору та кладової, загальною площею 62,2 кв. м., підвал загальною площею 14,5 кв. м., літню кухню площею 15,0 кв. м., сарай площею 13,0 кв. м.. У свою чергу, у користування відповідача позивач просить надати приміщення другого поверху, котрі складаються з однієї житлової кімнати, кухні, двох коридорів, сходової, загальною площею 23,7 кв. м., літню кухню площею 24,0 кв. м., сарай-навіс площею 5,3 кв. м.. Убиральню позивач просить залишити у спільному користування сторін. Судові витрати у справі позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області (суддя Ясінський Ю.Є.) від 30.01.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано терміна для усунення її недоліків.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області (суддя Ясінський Ю.Є.) від 19.02.2018 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та призначено її судовий розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області (суддя Микитин В.Я.) від 19.10.2018 року вказану справу прийнято до провадження у звязку із закінченням пятирічного терміну повноважень судді Ясінського Ю.Є.. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання.

Ухвалою підготовчого судового засідання у справі від 23.11.2018 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою судового засідання у справі від 04.03.2019 року задоволено клопотання позивача про розєднання позовних вимог. Позовні вимоги у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення, встановлення порядку користування житловим будинком з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, - розєднано. Позовну вимогу ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами виділено у самостійне провадження.

Розгляд справи по суті, з урахуванням ухвали про розєднання позовних вимог, відбувся у судовому засіданні 04.03.2019 року, з участю представника позивача та відповідача.

Позов, з урахуванням ухвали про розєднання позовних вимог, обґрунтовано тим, що позивач є власником 2/3 ідеальних частин житлового будинку, розташованого у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області по вул. П. Орлика, 19, а інша частина зазначеного житлового будинку, тобто 1/6, належить на праві власності відповідачу. Зазначені обставини стверджуються відповідними правовстановлюючими документами на житловий будинок.Проте, даним житловим будинком позивач як співвласник, не може користуватися через свого брата (відповідача у справі), який чинить їй різні перешкоди у такому користуванні. Позивач стверджує, що не може вселитися у згаданий житловий будинок, не має ключів від вхідних дверей. Позивач неодноразово зверталась у правоохоронні органи з приводу дій відповідача щодо перешкод у її вселенні та користуванні власністю, однак такі дії результату не принесли, а їй розяснено про необхідність звертатися до суду за вирішенням цивільно-правового спору. Просить на підставі ст. ст. 316-319, 356, 358, 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК УРСР позов задовольнити.

Уповноважений представник позивача адвокат ОСОБА_1 у судове засідання щодо розгляду справи по суті зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, що у ньому викладені.

Відповідач у судове засідання щодо розгляду справи по суті зявився, проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві на позовні заяву вх. № 1123 від 12.03.2018 року. Зокрема відповідач зазначає, що на даний час він проживає у житловому будинку, розташованому у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області по вул. П. Орлика, 19 один, а його сестра (позивач у справі), незважаючи на зареєстроване у цьому будинку своє місце проживання, ніколи там не проживала. Після оформлення свого права на 2/3 частини зазначеного житлового будинку, позивач хоче туди вселитись виключно для того, щоб у подальшому відчужити свою частину будинку. Відповідач вважає, що на даний час вселення позивача у цей будинок є неможливим, так як відсутній реальний його розподіл або встановлений порядок користування. За таких обставин, вважає позовні вимоги у справі передчасними та такими, що до задоволення не підлягають.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невідємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, суд, перевіряючи порушення прав позивача цивільного характеру на належне користування частиною житлового будинку, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно наявної у справі інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 111489396 від 23.01.2018 року (а. с. 12-14), позивач є власником 2/3 частин житлового будинку та відповідної частини господарських будівель і споруд, розташованого у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області по вул. П. Орлика, 19, на підставі відповідних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Інша частина зазначеного обєкта нерухомого майна, а саме 1/6 частини, належить на праві власності відповідачеві у справі, що стверджується наявним у справі Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 87182462 від 16.05.2017 року (а. с. 43), на підставі відповідного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Зазначені обставини щодо належності сторонам у справі вищевказаного житлового будинку на праві спільної часткової власності та щодо розміру ідеальних часток у такому майні ними не оспорюються, визнаються у встановленому порядку.

Обоє сторін зареєстрували своє місце проживання у вказаному будинку, однак позивач там не проживає, що відповідачем також не заперечувалось.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК Украни кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України закріплено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України припинення дії, яка порушує право, а також відновлення становища, яке існувало до порушення, визначено одними із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Визначення права власності особи наведено у ст. 316 ЦК України, частиною 2 якої визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності, у відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України складають правомочності власника щодо володіння, користування та розпоряджання своїм майном.У свою чергу, визначення права спільної власності наведено у ст. ст. 355, 356 та 358 ЦК України, котрими визначено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

В силу ч. 2, 4-5 ст. 319 ЦК України власник (співвласники) мають право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобовязує. Власник (співвласники) не можуть використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Статтею 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права власності, за яким ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтями 380 та 381 ЦК України визначені поняття житлового будинку та садиби як обєктів права власності. Права власника житлового будинку регламентовані статтею 383 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Статтею 391 ЦК України встановлена можливість захисту права власності від порушень, не повязаних із позбавленням володіння, а саме власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що право спільної часткової власності сторін по справі на даний час ніким не спростовано, їх спільне майно не розподілено, а тому позивач є законним співвласником спірного будинку.

Суд відзначає, що право користування це юридично закріплена можливість власника щодо використання майна та вилучення з нього корисних властивостей власником чи уповноваженими особами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачу як співвласнику спірного майна, належить право володіння, користування та розпорядження цим майном, що становить зміст його права власності, а тому, позбавлення одного з трьох складових цього права є незаконним, так як право власності є непорушним.

Як роз'яснено у п. 33 Постанови ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Враховуючи той факт, що позивач довела суду своє законне право спільної власності на спірний житловий будинок, то суд дійшов висновку, що у даному випадку має місце порушення права користування майном позивача і таке право підлягає судовому захисту.

Вирішуючи питання про шлях усунення перешкод у здійсненні права користування позивачу суд враховує, що остання, окрім того, що є співвласником спірного будинку, також є зареєстрованою у ньому відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а тому підставно просить суд вселити її у такий житловий будинок та зобов'язати відповідача не чинити йому перешкод у користуванні ним.

Окрім того суд при вирішенні даного спору приймає до уваги наявні у матеріалах справи докази на підтвердження неодноразових звернень позивача до Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП України у Львівській області з приводу прийняття мір до відповідача, котрий не впускає її до спірного житлового будинку та чинить усілякі перешкоди у користуванні ним, у тому числі й не дає ключів від вхідних дверей (а. с. 20-23, 64-65, 116-117, 120), що додатково свідчать про порушення прав позивача на користування своїм майном.

Покликання відповідача на ту обставину, що на даний час не проведено реального розподілу належного їм з позивачем на праві спільної часткової власності домоволодіння, або ж встановлення порядку користування таким домоволодінням, як на підставу для неможливості вселення, суд до уваги не приймає, так як зазначені обставини жодним чином не впливають на спірні правовідносини, повязані із здійсненням позивачем свого права власності.

За таких усіх перелічених вище встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що предявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Зокрема слідусунути позивачу перешкоди у користуванні житловим будинком № 19, який розташований по вул. П. Орлика у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, шляхом її вселення у вказаний будинок.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого нею судового збору за предявлення зазначеної позовної вимоги, згідно квитанції від 24.01.2018 року (а. с. 1) у розмірі 704 грн. 80 коп..

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81, 89-90, 95, 141, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3, - задовольнити.

Усунути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перешкоди у користуванні житловим будинком № 19, який розташований по вул. П. Орлика у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, шляхом її вселення у вказаний будинок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судових витрат у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; зареєстроване місце проживання: 82613, Львівська область, Сколівський район, смт. Верхнє Синьовидне, вул. П. Орлика, буд. 19; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; зареєстроване місце проживання: 82613, Львівська область, Сколівський район, смт. Верхнє Синьовидне, вул. П. Орлика, буд. 19; реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Суддя В.Я. Микитин

Повне рішення суду складене 11 березня 2019 року.