ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3462/19 Справа № 183/3721/15 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року по справі за поданням головного державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу, боржник - ОСОБА_1, стягувач - ОСОБА_2, ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року головний державний виконавець Новомосковського МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області звернулася до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу для виїзду за кордон до виконання зобов'язань по виконавчому документу.

В обґрунтування свої заяви державний виконавець зазначає, що на виконанні у головного державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться зведене виконавче провадження № 53601030 з виконання виконавчих листів №183/3721/15, виданих Новомосковським міськрайонний судом про стягнення з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 64950,60 грн.

В ході примусового виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду, державним виконавцем вживалися заходи щодо примусового стягнення грошової суми, у тому чисті встановлено, що боржнику належить на праві власності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, однак рішення суду ОСОБА_1 не виконує, декларацію про доходи та майно до відділу не подала, будь - яких інших дій, спрямованих на виконання рішення суду нею не здійснено, що свідчать про ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду.

За повідомленням стягувача ОСОБА_2 боржник має намір виїхати за кордон, а тому посилаючись на вимоги ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а також на п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року подання задоволено та тимчасово обмежено виїзд за межі України громадянина України ОСОБА_1 до моменту фактичного виконання зобов'язань за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 183-3721/15 про стягнення з ОСОБА_1 суми авансового внеску на користь ОСОБА_2 у розмірі 21650,20 грн., на користь ОСОБА_3І.у розмірі 43300, 40 грн.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки боржник ухиляється від виконання судового рішення, а тому є всі підстави для його обмеження у праві виїзду за межі України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні подання, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що нею виконується судове рішення, а отже підстави для задоволення подання державного виконавця відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Задовольняючи подання державного виконавця про встановлення обмеження у виїзді ОСОБА_1 за кордон, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення суду на даний час не виконано, сума боргу є значною, боржник може виїхати за межі України та таким чином уникнути виконання рішення суду, в зв'язку з чим невжиття таких заходів в подальшому може унеможливити виконання судового рішення.

Проте з такими висновками погодитися не можна виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 02 вересня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 стягнуто суму авансового платежу у розмірі 64950,60 грн., а також судові витрати (а.с. 38-41).

01 лютого 2017 року головним державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 відкрите виконавче провадження з виконання виконавчих листів № 183/3721/15, виданих Новомосковським міськрайонний судом про стягнення суми авансового внеску (а.с. 155-156, 158-159).

Державним виконавцем до суду подано рішення виконавчого комітету Новомосковського міської ради №366 від 19.07.2017 року, яким відмовлено Новомосковському відділу ДВС у наданні дозволу на реалізацію нерухомого майна, а саме житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з тим , що у зазначеному будинку зареєстрована та має право на користування житлом малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.161).

Згідно відомостей з Державної фіскальної служби та Пенсійного фонду боржник ОСОБА_1 відкритих рахунків не має, пенсію не отримує (а.с.162,163).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєї власної. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України».

Відповідно до ст. 6 цього Закону, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

У відповідності до п. 18 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Також, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню перед судом.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, що в даному випадку відсутнє, а також в матеріалах справи взагалі відсутні докази ухилення ОСОБА_1 від виконання вказаних вище зобов'язань. Тоді як до апеляційної скарги апелянтом надані копії квитанції про часткову сплату заборгованості.

У зв'язку з чим, саме посилання державного виконавця як на підставу його задоволення - наявність зобов'язання у боржника, не є такою підставою.

За таких обставин, підстави для обмеження виїзду боржника на даний час відсутні, але суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув та передчасно задовольнив подання державного виконавця, без належного з'ясування всіх обставин справи, у зв'язку з чим ухвала районного суду підлягає скасуванню, з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року - скасувати.

У задоволенні подання головного державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу, боржник - ОСОБА_1, стягувач - ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко