Справа № 202/3738/18
провадження № 2/0202/326/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 березня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді -Бєльченко Л.А

при секретарі Розсоха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», третя особа Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача, зазначаючи, що 01.02.2008 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитно-заставний договір № DNQoAK206510087 на придбання автомобіля Chery A15 Amylet LVVDA11B28Do24296, реєстраційний номер НОМЕР_1. Позивач указав, що свої зобовязання за договором він виконав повністю. Однак, на думку Банку, він мав заборгованість, котру Банк спробував стягнути в судовому порядку. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 року у задоволенні позову було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.03.2017 року вказане рішення залишено без змін. Позивач зазначив, що, не будучи стороною кредитно-заставного договору, відповідач ПАТ «Акцент-Банк» подав до Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України заяву про заставу рухомого майна, вищевказаного автомобіля. 26.09.2012 року в Державний реєстр обтяжень рухомого майна було внесено обтяження у вигляді заборони відчуження автомобіля на підставі договору № DNQoAK206510087 від 01.02.2008 року. 18.08.2017 року ним було направлено заяви до ПАТ «Акцент-Банк» та ПАТ КБ «ПриватБанк» про зняття обтяження з транспортного засобу, однак відповідач листом від 31.08.2017 року не повідомив конкретно про намір зняти обтяження. ПАТ КБ «ПриватБанк» листом від 23.08.2017 року повідомив, що вимогу відступив кредитору ПАТ «Акцент-Банк». Позивач вказав, що ані відповідач, ані третя особа у справі не повідомляли його про відступлення права вимоги за договором.

У звязку з викладеним, позивач просив зобовязати відповідача подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо транспортного засобу згідно з кредитно-заставним договором застави транспортного засобу № DNQoAK206510087 від 01.02.2008 року, укладеного між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк».

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав на адресу суду відзив на позов, у котрому заперечував проти позову, зазначаючи, що позивач був повідомлений про відступлення ЗАТ «ПриватБанк» права вимоги за кредитно-заставним договором, укладеним між ним та ЗАТ «ПриватБанк», на користь ЗАТ «Акцент-Банк». Зазначене підтверджується тим, що позивач укладав вже з ПАТ «Акцент-Банк» додаткову угоду до кредитно-заставного договору № DNQoAK206510087. Стосовно посилань позивача на повне виконання ним умов кредитно-заставного договору, що встановлено рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 року представник відповідача зазначив, що на момент звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду з позовом до ОСОБА_1, ПАТ КБ «ПриватБанк» вже не був кредитором за спірним кредитно-заставним договором, оскільки відступив право вимоги ПАТ «Акцент-Банк» за договором факторингу. Крім того, вищезазначеним судовим рішенням відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 з підстав недоведеності позивачем своїх позовних вимог, а не у зв'язку з повним виконанням ОСОБА_1 своїх зобовязань за договором. Станом на 05.09.2018 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитно-заставним договором складає 39151,09 грн. У зв'язку з викладеним, представник відповідача просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позову, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 45).

Представник третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні 24.09.2018 року позовні вимоги не визнав і просив відмовити у їх задоволенні, оскільки у позивача є заборгованість за кредитно-заставним договором.

Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.02.2008 року між позивачем та ЗАТ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», було укладено кредитно-заставний договір № DNQoAK206510087 на придбання автомобіля Chery A15 Amylet LVVDA11B28Do24296, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 5-12).

15.09.2008 року між ЗАТ «ПриватБанк» та ЗАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Акцент-Банк», було укладено договір факторингу № 1, за умовами якого ЗАТ «ПриватБанк» відступило ЗАТ «Акцент-Банк» право вимоги за кредитно-заставним договором № DNQoAK206510087 від 01.02.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ «ПриватБанк» (а.с. 48-50).

Судом встановлено, що 26.09.2012 року за заявою ПАТ «Акцент-Банк» реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено обтяження у вигляді заборони відчуження автомобіля Chery A15 Amylet LVVDA11B28Do24296, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі договору № DNQoAK206510087 від 01.02.2008 року (а.с. 17).

Як встановлено судом, у січні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» зверталося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитно-заставним договором № DNQoAK206510087 від 01.02.2008 року. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 року у задоволенні позову було відмовлено у зв'язку з недоведеністю позивачем своїх позовних вимог. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.03.2017 року вказане рішення залишено без змін (а.с. 18-24).

Відповідно до наданої представником відповідача довідки, заборгованість позивача за кредитно-заставним договором № DNQoAK206510087 від 01.02.2008 року станом на 05.09.2018 року становить 39151,09 грн. (а.с. 54).

Згідно з ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наданого на адресу суду відповідачем відзиву і доданих до нього письмових доказів слідує, що станом на 05.09.2018 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитно-заставним договором № DNQoAK206510087 від 01.02.2008 року становить 39151,09 грн. Позивачем дана інформація не спростована, довідка про відсутність заборгованості за даним договором на час розгляду справи не надана.

Приймаючи до уваги, що позивачем не доведено відсутність у нього заборгованості за кредитно-заставним договором №DNQoAK206510087, тобто не доведено належне виконання ним зобов*язання, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та приходить до висновку про відмову позивачеві у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4,5,10,13,81,89,259,263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у справі за позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», третя особа Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про зобовязання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції.

Суддя Бєльченко Л.А.