Справа №173/1921/19
Провадження №2/173/1049/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді - Петрюк Т.М.

при секретарі - Рудовій Л.В

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

01.08.2019 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з позовом про зміну розміру аліментів до відповідача ОСОБА_2

30.08.2019 року до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 16.10.2019 року.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

16.10.2019 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить змінити розмір стягуваних з нього аліментів за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2019 року (справа № 173/3086/18) на користь відповідачки на утримання двох дітей з 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) до ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Змінити розмір стягуваних з нього аліментів за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2019 року (справа № 173/3088/18) на користь відповідачки на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, зменшивши їх розмір з 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: 21 грудня 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 147 .

В період шлюбу в них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сімейне життя між ними не склалось і в подальшому з жовтня 2018 року вони з відповідачкою проживають окремо. Діти після припинення шлюбних відноси залишились проживати з відповідачкою. Він завжди надавав матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порідку.

Проте відповідач подала до нього позови про стягнення аліментів.

В липні 2019 року йому стало відомо, що за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2019 року (справа № 173/3086/18) з нього на користь відповідачки стягнені аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). Також за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2019 року (справа № 173/3088/18) з нього на користь відповідачки стягнені аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу).

Проте ним в добровільному порядку надаються грошові кошти на утримання ще двох його дітей від першого шлюбу його колишній дружині ОСОБА_5 .

Він завжди матеріально допомагав своїм дітям і не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але просить стягнути їх у меншому розмірі. Оскільки він не має офіційного місця роботи, розмір аліментів нараховується йому із середнього заробітку по місту і після сплати аліментів у нього не залишається коштів на власне прожиття, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дат, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позову заяву не надала.

Відповідно п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2013 року. Шлюб між сторонами зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 147 .

В період шлюбу в сторін народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, в яких сторони записані батьками дітей.

Сімейне життя між сторонами не склалось і в подальшому з жовтня 2018 року сторони проживають окремо. Діти після припинення шлюбних відносин залишились проживати з відповідачкою. Позивач посилається на те, що завжди надавав матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку. Проте відповідач подала до нього позови про стягнення аліментів.

За доводами позивача в липні 2019 року йому стало відомо, що за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2019 року (справа № 173/3086/18) з нього на користь відповідачки стягнені аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). Також за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2019 року (справа № 173/3088/18) з нього на користь відповідачки стягнені аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), що підтверджується копіями рішень суду.

Прохаючи зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на користь відповідачки на утримання дітей та на її утримання, позивач посилається на те, що при ухваленні даних рішень не було враховано, що він добровільно надає матеріальну допомогу на утримання двох дітей від першого шлюбу. А також на те, що він офіційно не працює і стягнення з нього аліментів в даному розмірі суттєво впливає на його матеріальне становище, погіршуючи його.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшений за позовом стягувача або платника аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану.

З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що позивач надає матеріальну допомогу на тривання дітей від першого шлюбу, що підтверджується копіями розписок, наданих ОСОБА_5 .

Так як позивач не повідомляв суд про дані обставини при ухваленні рішення про стягнення аліментів на користь відповідачки на утримання дітей та на її утримання, суд приходить до висновку про наявність підстав для врахування даних обставин та зменшення розміру стягуваних з відповідача аліментів.

В свою чергу суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів, стягуваних на утримання дітей. Так як з позивача аліменти в примусовому порядку на утримання дітей від першого шлюбу не стягуються. Позивач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання цих дітей, розмір якої визначає самостійно. Проте, аліменти, які стягненні з позивача на користь відповідачки на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, на думку суду підлягають зменшенню до розміру, визначеному позивачем враховуючи вищенаведені обставини.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за можливе судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768.40 грн., покласти на позивача так як судом хоч і прийняте рішення про задоволення заявлених позовних вимог, але в результаті даного рішення погіршується матеріальне становище відповідачки, на утриманні якої перебувають двоє неповнолітніх дітей. Також судом враховується той факт, що необхідністю подання даного позову стало те, що позивач при стягненні з нього аліментів на утримання відповідачки не повідомив суду всі факти, які впливають на розмір аліментів.

На основі ст. 180,182,183, 192 СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263- 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити частково .

Змінити розмір аліментів, стягуваних із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2019 року (справа № 173/3088/18) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на утримання дружини до досягнення сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тричного віку, з 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), до 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В задоволенні позовних вимог про зміну розміру аліментів, стягуваних із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2019 року (справа № 173/3086/18) на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на у тримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частини всіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини в відповідного віку до ј частини всіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини в відповідного віку - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768.40 грн., покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 21.10.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 21.10.2019 року

Оприлюднене 21.10.2019 року

Дата набрання законної сили: 21.11.2019 року