справа № 489/567/19 провадження №2/489/926/19
РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визначення часток співвласників у нерухомому майні

встановив:

В лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила визначити частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , які складають ОСОБА_2 та позивача рівними по Ѕ кожного, а також визнати право власності позивача на Ѕ частку квартири, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за набувальною давністю.

Як на підставу позовних вимог вказала, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 25.12.1998, виданого Службою приватизації житлового фонду ВАТ «Конвейермаш», їй та її чоловіку ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 21.07.2003.

В шлюбі з чоловіком перебувала з 27.03.1992 по 30.07.2002. У липні 2003 року вона з колишнім чоловіком повторно подали заяву про реєстрацію шлюбу, оскільки фактично продовжували проживати разом однією сім`єю в одній квартирі. Але, 17.08.2003 ОСОБА_2 отримав сліпе вогнепальне поранення та не приходячи до тями помер 31.08.2003 в місцевій лікарні смт.Баштанка Миколаївської області.

20.12.2018 позивач звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадкових прав на частку квартири АДРЕСА_1 . Постановою державного нотаріуса від 20.12.2018 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через ненадання документів, що підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем на момент його смерті.

Так як, положеннями статей 529, 530 ЦК УРСР встановлювали лише дві черги спадкоємців по закону і колишня дружина до жодної з цих черг не відноситься, то вона не може скористатися своїм спадковим правом для оформлення частки квартири, яка належить їй і спадкодавцю на праві спільної сумісної власності.

З 30.08.2003 по теперішній час позивач відкрито та добросовісно володіє спірним нерухомим майном, а тому вважає, що в неї виникло право власності на спільне майно в порядку статті 344 ЦК України за набувальною власністю.

15.10.2019 позивач надала до суду письмову заяву в якій просила залишити без розгляду позовні вимоги в частині визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.02.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.04.2019 за клопотанням позивача замінено неналежного відповідача Виконавчий комітет Миколаївської міської ради на належного - Миколаївську міську раду.

Ухвалою суду від 20.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою 21.10.2019 позовну заяву в частині визнання права власності за набувальною давністю залишено без розгляду.

У судове засідання, призначене на 15.10.2019 16:00 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач в заяві про залишення позовних вимог в частині визнання права власності за набувальною давністю просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач представника до суду не направив, причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 25.12.1998, виданого Службою приватизації житлового фонду Відкритого акціонерного товариства «Конвейермаш», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Реєстрація права власності підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.07.2003, проведеного Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на момент приватизації квартири перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджено позивачем Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , згідно якого шлюб між ними було зареєстровано 27.03.1992.

Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , шлюб між подружжям розірвано 30.07.2002, про що зроблено актовий запис за № 442.

Відповідно до Свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 5222.

Згідно відповіді Другої миколаївської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Спадковому реєстрі та за даними алфавітних книг обліку спадкових справ нотаріальної контори відсутня.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про власність», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім`ю України.

Згідно з частиною першою статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України), який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Статтею 28 КпШС України передбачено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини, зокрема те, що спірна квартира була набута в спільну сумісну власність під час шлюбу, відповідно частки позивача та її колишнього чоловіка в спільному майні є рівними.

За такого, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визначення часток позивача та померлого її колишнього чоловіка ОСОБА_2 рівними та такими, що складають по Ѕ кожного, оскільки через смерть співвласника позивач позбавлена можливості визначити частки в спільній власності в досудовому порядку.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визначення часток співвласників у нерухомому майні задовольнити.

Визначити, що розмір часток співвласників у майні - квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рівними та складають Ѕ частки кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ленінський районний суд м. Миколаєва або безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Інформація про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Миколаївська міська рада, місцезнаходження: м.Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст судового рішення складено 21.10.2019.

Суддя І.В.Коваленко