Провадження № 2/537/783/2019
Справа № 537/2405/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2019 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.В.,

за участі секретаря - Мєняйлова О.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Шамшуріна Ю.В.,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Полтавської області, за участі третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

03.06.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області, в якому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/5 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є власницею 1/5 частини житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка ОСОБА_5 , виданого 05.02.2009 року державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М. Власником іншої 1/5 частини цього будинку був брат її чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Самара РФ. ОСОБА_6 не мав інших родичів, спадщина після його смерті ніким не приймалася. У належній йому 1/5 частині будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 ніколи не проживав. Позивач ОСОБА_1 після смерті брата свого чоловіка продовжувала утримувати частину домоволодіння, що належала померлому, задля уникнення його руйнування, добросовісно заволоділа нею, відкрито, безперервно володіла і користувалася нерухомим майном більше 10 років. Також позивач протягом усього цього часу сплачувала комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про оплату. Оскільки спадкоємців після померлого немає, відповідачем вважає орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Позивач залучила до участі у справі третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є співвласниками зазначеного будинку.

Ухвалою від 04.06.2019 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Полтавської області, за участі третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю.

Представником відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області надіслано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 . У відзиві відповідач просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності за набувальною давністю з підстав, що застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення, заволодіння чужою річчю. Відповідач зазначив, що у даному випадку підставою для виникнення права власності на майно було спадкування, а тому позивачем обрано невірний спосіб захисту.

Ухвалою від 24.06.2019 року задоволено клопотання позивача та представника відповідача про витребування доказів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Шамшурін Ю.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. ОСОБА_1 , будучі допитана за її клопотанням в якості свідка додатково зазначила, що ОСОБА_6 є братом її чоловіка ОСОБА_5 Спочатку в 1/5 частині будинку проживали ОСОБА_5 зі своїми батьками, а також ОСОБА_1 з сином. Брат чоловіка ОСОБА_6 проживав окремо в м. Самара РФ, не мав дружини та дітей. Оскільки житлової площі було замало, то ОСОБА_6 придбав ще 1/5 частину цього будинку, пообіцявши, що це майно буде належати його брату ОСОБА_5 , оскільки він доглядає їх батьків. Проте ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . А його брат ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_5 . Також зверталася до нотаріуса для прийняття спадщини померлого брата чоловіка ОСОБА_6 . Проте листом №930/01-16 від 05.07.2016 року нотаріус відмовила Соколовій Т.Д. у видачі свідоцтва про право на спадщину померлого ОСОБА_6 з підстав, що є інший спадкоємець - син ОСОБА_1 , який є племінником ОСОБА_6 , рекомендувала звернутися до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю на частину будинку, що належала померлому ОСОБА_6 Також ОСОБА_1 зазначала, що її син більше 20 років як виїхав за межі України на постійне місце проживання, спадщину ОСОБА_6 не приймав в установленому законом порядку. ОСОБА_1 не відомо місце проживання свого сина, не відомо чи живий він на теперішній час. ОСОБА_1 має інше житло, проте протягом більше 10 років добросовісно заволоділа, безперервно утримувала та користувалася частиною будинку, що належала за життя брату її чоловіка ОСОБА_6 . Тому вважала, що набула право власності на частину будинку ОСОБА_6 за набувальною давністю.

Представником позивача в судовому засіданні також додатково зазначено, що безтитульність володіння не має значення, оскільки ОСОБА_1 добросовісно, відкрито та безперервно більше 10 років володіє нерухомим майном, що зареєстроване на праві власності за померлим ОСОБА_6 , немає іншого способу набути право власності на це майно.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Позивачеві ОСОБА_1 належить 1/5 частина домоволодіння АДРЕСА_1 , що підтверджено Свідоцтвом про право на спадщину (додатковим), виданим 05.02.2009 року державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М., копією витягу КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22519839 від 21.04.2009 року, копією витягу КП "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради" з реєстру прав власності на нерухоме майно №35973824 від 24.10.2012 року. (а.с.10).

Також копією витягу КП "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради" з реєстру прав власності на нерухоме майно №35973824 від 24.10.2012 року підтверджується, що у вказаному домоволодінні АДРЕСА_1 належить:

-1/5 частини ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину, видане 09.09.1986 року Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою;

-7/40 частини ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 27.03.2009 року Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою.

-ј частини та 7/40 частин ОСОБА_3 на підставі відповідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 07.02.1996 року Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою, та свідоцтва про право на спадщину, виданого 27.03.2009 року Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Самара РФ, актовий запис №572, що підтверджено копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого повторно 13.06.2009 року відділом ЗАГС Промислового району міського округу Самара управління ЗАГС.

Позивачем надано копії п`яти квитанцій про оплату комунальних послуг в будинку АДРЕСА_1

Хоча позивач ОСОБА_1 стверджувала, що ОСОБА_6 є братом її чоловіка ОСОБА_5 , а також що ОСОБА_6 не мав за життя дружини та дітей і його спадщина не прийнята жодною особою, проте на підтвердження цих фактів належних та допустимих доказів суду не було подано.

Позивач ОСОБА_1 подала суду копію листа Завідуючої Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М. №930/01-16 від 05.07.2016 року, в якому зазначено про відсутність можливості видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину після померлого в 2009 році ОСОБА_6 , оскільки спадкоємцем є син ОСОБА_1 , тобто племінник померлої. (а.с.6).

Разом з тим, на виконання ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 24.06.2019 року про витребування доказів, Завідувач Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М. листом №744/01-16 від 03.07.2019 року повідомила, що з 2009 року по теперішній час ними не заводилась спадкова справа після померлого ОСОБА_6 (а.с.53).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Суттєвим для виникнення права власності за набувальною давністю є встановлення моменту виникнення права власності за набувальною давністю та строк володіння, характер володіння (добросовісне, недобросовісне, відкрите, безперервне), обставини, за яких виникло володіння спірним майном, та чи відповідає це володіння ознакам безтитульного володіння, а також юридичний статус спірного майна.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Отже, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.

Під володінням без правової підстави, тобто безтитульним володінням, розуміють фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного законодавства і цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення добросовісність поведінки заявника на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для набуття права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. У розумінні ст.344 ЦК володілець має бути визнаний таким, що добросовісно заволодів майном, якщо не буде доведено, що він, набуваючи майно у володіння, знав або повинен був знати про незаконність такого набуття.

Тобто, інститут набувальної давності визначає такий спосіб набуття права власності на майно, відповідно до якого це право виникає вперше і незалежно від права попереднього власника, ґрунтується не на попередній власності чи відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме у разі тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним.

Давність володіння може вважатись добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав на набуття права власності.

Окрім того, враховуючи положення частини першої та третьої статті 1277 ЦК України слід дійти висновку, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням, у встановленому вказаною статтею порядку.

Такі правові позиції висловлені у постановах Верховного Суду від 28 березня 2019 року (справа № 215/5451/16-ц, провадження № 61-8009св18), від 01 серпня 2018 року (справа № 201/12550/16-ц, провадження № 61-19156св18), від 30 травня 2019 року (справа № 753/15469/18, провадження № 61-7336св19).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1 , як встановлено судом та підтверджується відповідними доказами, відкрито та безперервно користувалася чужим майном з 2009 року, разом з цим була обізнана відносно того, що власником 1/5 частини житлового будинку, яка є предметом спору та на яку вона просить визнати право власності за набувальною давністю, був брат її чоловіка ОСОБА_6 , а тому не можна вважати володіння позивачем частиною будинку, яка залишилась після його смерті, протягом більше 10 років безтитульним та добросовісним.

Хоча позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець п`ятої черги за законом, зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини померлого ОСОБА_6 , проте не оформила її в установленому законом порядку. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Отже, на підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивачем не доведено усіх обставин, передбачених статтею 344 ЦК України, необхідних для набуття права власності за набувальною давністю, у зв`язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач не є добросовісним та без титульним набувачем, а відкритість і безперервність користування спірним майном не є достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами статті 344 ЦК України.

Доводи позивача та її представника про те, що позивач тривалий час проживала та утримувала спірну частину домоволодіння, здійснювала її ремонт, сплачувала комунальні послуги, не мають правового значення для вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 265 ЦПК України, ст.ст.15, 328, 344, 1277 ЦК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 03.12.2996 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ) до Кременчуцької міської ради Полтавської області, за участі третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення п итання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 18.10.2019 року

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.