Справа№592/7627/19
Провадження №2/592/3219/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді Хитрова Б.В., за участю секретаря судового засідання Сахненко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином,-

встановив:
Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом та свої вимоги мотивують тим, що 24.03.2014 року їх син ОСОБА_3 був мобілізований до лав Збройних Сил України та був направлений на війну на схід України від нападу РФ. Проходив службу у складі 8 батареї, 3-го дивізіону, 27 реактивного полку, в/ч НОМЕР_1 . 10.10.2014 р. ОСОБА_3 загинув від умисних дій свого командира - старшого лейтенанта Збройних Сил України ОСОБА_4 , який пострілом з табельної зброї спричинив тяжкі тілесні ушкодження, від яких наступила смерть. Вважають, що саме в/ч НОМЕР_1 несе відповідальність за дії ОСОБА_4 .. У зв`язку зі смертю сина зазнали моральних страждань. Тому позивачі просять стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди по 500 000 грн. кожному і судові витрати.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог про що надав письмовий відзив на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, які з`явилися, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

29.07.2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області ухвалений вирок, яким ОСОБА_4 , заступника командира батареї озброєння 8 реактивної артилерійської батареї 3 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 - польова пошта НОМЕР_2 , визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України, справа 219/7613/14-к. Вирок набрав законної сили.

Зазначеним судовим рішенням встановлено, що 24.03.2014 року старший лейтенант ОСОБА_4 та молодший сержант ОСОБА_3 на підставі Указу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» призвані ІНФОРМАЦІЯ_1 на військову службу за мобілізацією на особливий період у військову частину НОМЕР_1 - польова пошта НОМЕР_2 з місцем постійної дислокації у м. Суми.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 - польова пошта НОМЕР_2 № 60 від 24.03.2014 року старшого лейтенанта ОСОБА_4 призначено на посаду заступника командира батареї з озброєння 8 реактивної артилерійської батареї 3 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 - польова пошта НОМЕР_2 .

Згідно з наказом № 60 від 24.03.2014 року молодшого сержанта ОСОБА_3 призначено на посаду оператора 1 реактивного артилерійського взводу 8 реактивної артилерійської батареї 3 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 - польова пошта НОМЕР_2 .

11.04.2014 року ОСОБА_4 видано у службове користування пістолет Макарова НОМЕР_3 , споряджений двома магазинами з 9-мм патронами.

10.10.2014 року близько о 18 годині 00 хвилин офіцер ОСОБА_4 на території базового табору поблизу с. Підгородне Артемівського району Донецької області, маючи при собі закріплену табельну зброю - пістолет Макарова серії НОМЕР_3 , вишикував підлеглих військовослужбовців 8 батареї разом з молодшим сержантом ОСОБА_3

ОСОБА_4 , не маючи передбачених Статутом внутрішньої служби ЗС України приводів та підстав на застосування зброї, порушуючи правила поводження зі зброєю, діючи з метою примусити підлеглого молодшого сержанта ОСОБА_3 до дотримання військової дисципліни, дістав з кобури ввірену йому для службового користування зброю - пістолет Макарова серії НОМЕР_3 , споряджений бойовими набоями калібру 9мм, та здійснив із нього один постріл в землю поруч із собою.

Далі офіцер ОСОБА_4 , зброю не розрядив, прапорець запобіжника пістолета у положенні «запобігання» не перевів, продовжуючи порушувати правила поводження зі зброєю за відсутності передбачених Статутом внутрішньої служби ЗС України приводів та підстав на застосування зброї, тримаючи ввірений для службового користування пістолет Макарова серії НОМЕР_3 зверху вниз у кисті зігнутої в лікті правої руки, перебуваючи навпроти молодшого сержанта ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність патрона в патроннику, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча, усвідомлюючи вогневі властивості зброї, повинен був і міг їх передбачити, у ході сутички з останнім під час зменшення дистанції один від одного, докладаючи обома руками фізичних зусиль з метою відштовхнути його, мимовільно натиснув на хвіст спускового гачка пістолету, що призвело до несанкціонованого одиночного пострілу з нього, внаслідок якого ОСОБА_3 заподіяно смерть.

У ході розгляду цієї справи судом встановлено, що позивачі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також встановлено, що 13.11.2008 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано юридичну особу Військову частину НОМЕР_1 .

Положеннями ч. 2 ст. 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

За змістом ч.ч. 1, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право тощо) володіє об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1168 моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Статтею 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Таким чином, суд вважає, що обов`язок відшкодувати моральну шкоду завдану позивачам у справі, яку їм було заподіяно внаслідок порушення правил поводження зі зброєю військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , що заподіяло смерть сина позивачів, покладається на Військову частину НОМЕР_1 .

Аналогічне твердження виказане в постанові Верховного Суду від 21.11.2018 р. в справі №592/4160/17.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди колегія суддів керується роз`яснення Пленуму Верховного Суду, викладені в п.9 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 N 4 (з наступними змінами та доповненнями) про те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Визнаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Таким чином, суд враховує ту обставину, що загибеллю ОСОБА_3 заподіяно моральну шкоду позивачам у справі, яка полягає у заподіянні великих душевних страждань пов`язаних зі смертю їх рідного сина - молодого та здорового чоловіка. Також суд при визначенні розміру моральної шкоди враховує і наявність інших осіб, зокрема малолітнього сина загиблого, який відповідно до ст.1168 ЦК України також має право на відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю рідного батька.

Крім того, суд враховує і обставини встановлені вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 липня 2015 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.414 КК України, зокрема тим, що дії обвинуваченого, пов`язані з застосуванням зброї, не були навмисними, вчинялися ним в стані стресу, автоматично та були спровоковані поведінкою загиблого ОСОБА_3 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Враховуючи положення ст. 23 ЦК України та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рахунок компенсації моральної шкоди по 50000 грн. кожному.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 137, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 23, 170, 1168, 1172, 1187 ЦК України, -

ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рахунок компенсації моральної шкоди по 50000,00 грн. кожному.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 11.10.2019 року.

Суддя Б.В. Хитров