Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1443/17
Провадження № 2/553/36/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.03.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Новака Ю.Д.,

при секретарі Каленіченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Четверта Полтавська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною вимогою про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування після матері ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Свій позов обґрунтовувала тим, що після смерті матері заповіт не залишився. Згідно чинного цивільного законодавства позивач та ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом першої черги на майно померлої матері, як рідні донька та син. Інші спадкоємці першої черги відсутні та відповідно до законодавства вона прийняла спадщину. Зазначила, що її мати ОСОБА_3 хворіла на злоякісне новоутворення прямої кишки і була прооперована. Догляд за матір?ю у післяопераційний період здійснювала тільки вона, відповідач по справі навіть здоров'ям матері не цікавився, матеріальну допомогу на проведення операції не надавав, хоча мав таку можливість, оскільки працював він та його сім»я, мали добрий дохід. З жовтня 2013 року здоров'я матері різко погіршилося і вона вже не мала можливості здійснювати самостійно догляд за собою, обмежено пересувалася. В зв'язку з цим ОСОБА_1 вимушена була 31.10.2013 року звільнитися з роботи та домовилася про прибирання під'їздів у будинку де вони проживали, щоб здійснювати за матір?ю постійний догляд та мати можливість купувати необхідні їй ліки. Зароблені грошові кошти, що отримувала використовувала разом з її пенсією на їжу та ліки для матері. Неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з проханням надання матеріальної допомоги на ліки, що були призначені матері, але він відмовляв в цьому як і в наданні допомоги по догляду, не виконував свій обов?язок по утриманню матері, що знаходилася в безпорадному стані та потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. ОСОБА_2 ухилявся від надання допомоги, хоча мав можливість її надати. Вона була вимушена продати усі ювелірні прикраси, грошові кошти, що отримала після продажу, були витрачені для лікування її матері, тим паче, що ліки були край потрібні у той час коли остання відчувала нестерпний біль у зв»язку з онкологічним захворюванням.

Ухвалою суду від 08.06.2017 року провадження по справі було відкрито ( суддя Кононенко С.Д.).

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічними позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину нерухомого майна у вигляді Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, яка відноситься до спадкового майна.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що його мати ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 була членом житлово-експлуатаційного кооперативу «Космічний» з 1968 року і повністю виплатила пайові внески у 1983 році, але за життя ОСОБА_3 не встигла належним чином зареєструвати право власності на квартиру, тому нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалою суду від 27.10.2017 року дану цивільну справу було прийнято до провадження суддею Новаком Ю.Д. у зв»язку з відстороненням судді Кононенко С.Д. від здійснення правосуддя після повторного автоматизованого розподілу справи згідно розпорядження керівника апарату Ленінського райсуду м. Полтави №149 від 27.10.2017 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та заперечували проти задоволення зустрічного позову.

ОСОБА_2 та його представник зустрічні позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно у вигляді частини квартири підтримали та просили їх задовольнити, заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори у судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним в установленому законом порядку, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 хворіла на злоякісне новоутворювання,що підтверджується відповідною медичною документацією (а.с. 4-6) та померла ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить свідоцтво про смерть. У встановленому законом порядку спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли спадщину, що підтверджується довідкою Четвертої полтавської нотаріальної контори № 558/02-14 та було заведено спадкову справу № 222/2016.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 0.0500 га, що розташована на території с. Клюшники, Полтавського району та області, кадастровий НОМЕР_1, та 28.03.2016 року була проведена її державна реєстрація. Вказане нерухоме майно належало померлій на праві приватної власності і підлягає розподілу між спадкоємцями першої черги за законом, якими є ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Окрім того, до спадкового майна відноситься квартира АДРЕСА_1 в житлово - експлуатаційному кооперативі «Космічний». Пайові внески вносилися спадкодавцем з 1968 року та були виплачені повністю у 1983 році. Але за життя ОСОБА_3 не встигла належним чином зареєструвати право власності на нерухоме майно шляхом його державної реєстрації.

Кооперативна квартира спочатку є приватною власністю кооперативу як юридичної особи, а після повної виплати членом кооперативу пайового внеску переходить в його приватну власність як фізичної особи у відповідності до ст. 384 ЦК України.

Згідно з ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилом ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмова від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти

спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті,той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно з ч.3 ст.1224 ЦК України не мають право на спадкування за законом батьки (усиновлювачі ) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухиляються від виконання обов?язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

У відповідності до ч.5 статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

З Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

У відповідності до ч.1 статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Ухилення від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов?язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцеві, тобто ухилення, пов?язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов?язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. При цьому підлягає з?ясуванню, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від іншої особи та чи мав спадкоємець матеріальну і фізичну змогу надавати таку допомогу.

Відповідно до наданої медичної документації, являючись особою похилого віку, ОСОБА_3 хворіла на злоякісне новоутворення прямої кишки та була прооперована з приводу онкологічного захворювання, тобто судом достовірно встановлено безпорадній стан спадкодавиці з початку 2016 року.

Так свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дав показання, згідно з якими він працював сімейним лікарем в центрі сімейної медицини № 2 і з 12.02.2013 року відвідував хвору ОСОБА_3 по місцю проживання. Останні два роки ОСОБА_3 взагалі не виходила з квартири, а з лютого 2016 року майже не піднімалася з ліжка, перебувала в стані коли їй необхідна була стороння допомога. До 04 травня 2016 року їй були виписані сильні знеболюючі, вартість однієї ампули складала на той час близько 70 грн., а один курс лікування складав 5-10 ампул. З вказаної дати хворій видавалися наркотичні медичні засоби, які, як і рецепти на інші ліки, отримувала ОСОБА_1, що здійснювала постійний догляд за матір?ю. Вона придбавала необхідні продукти та проводила одноособово догляд за матір?ю, у тому числі, підтримуючи необхідну гігієну хворої. Інших осіб, які б надавали будь-яку допомогу ОСОБА_3 він в квартирі ніколи не бачив.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що є головою ЖСК «Космічний» і мешкає будинку у АДРЕСА_1 довгий час. Проживає в АДРЕСА_1 з 23 лютого 1968 року, тобто з моменту його заселення. Померла мати ОСОБА_1 страждала від онкозахворювання та потребувала внаслідок хвороби і безпорадного стану сторонньої допомоги, в тому числі і матеріальної, яку їй надавала тільки ОСОБА_1 ОСОБА_2, маючи транспортний засіб, до матері взагалі не приїздив, ніякої допомоги не надавав. ОСОБА_1 звільнилася з роботи, щоб доглядати за матір?ю і заробляла гроші прибираючи під?їзди у їх будинку та підмітала подвір?я. Вона віддавала останні сили для догляду за матір?ю, а останні шість місяців до її смерті взагалі не відходила від ліжка хворої, за виключенням часу,коли вона прибирала у під?їздах. Тільки вона годувала померлу та доглядала за нею. ОСОБА_3 завжди була чиста, помита та нагодована. Грошові кошти на ліки, їжу та інші витрати на утримання матері платила ОСОБА_1, а ОСОБА_2, який працював таксистом, ніякої допомоги не надавав, хоча мав таку змогу.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання про те, що померла ОСОБА_3 на вулицю не виходила з січня 2016 року, а з березня того ж року взагалі не піднімалася з ліжка. Вона надавала допомогу ОСОБА_1 на протязі трьох місяців вранці і ввечері робила хворій уколи знеболюючими препаратами, потім навчила саму ОСОБА_7 робити уколи, але до неї дуже часто заходила. ОСОБА_2 в квартирі ніколи не бачила . Розраховувалася за ліки ОСОБА_1, вона ж оплатила і поховання матері з власних коштів, що їй достовірно відомо. ОСОБА_2 ніякої матеріальної допомоги не надавав та не допомагав у догляді за матір?ю.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що проживає в одному дворі з ОСОБА_1 та знає її та померлу з дитинства. Їй відомо, що ОСОБА_1звільнилася з роботи, щоб доглядати за матір?ю та заробляла гроші на ліки та харчування для хворої прибираючи під?їзди. Декілька разів допомагала їй, ходячи в магазин за продуктами. З березня 2016 року ОСОБА_3 була дуже слабка, бо хвороба загострилася, вона постійно лежала та потребувала стороннього догляду. Взагалі приходила до них дуже часто, інколи допомагала купати хвору, перестеляти ліжко. Їй відомо, що ОСОБА_1 продала золоті прикраси та витратила гроші на ліки і харчування хворої. ОСОБА_2 ні разу не бачила і ніякої допомоги він матері не надавав. На похоронах ОСОБА_3 не була, але зі слів сусідів їй відомо, що ОСОБА_1 ховала матір тільки за свої кошти. На помини їздила з іншими на кладовище. Була свідком того, що ОСОБА_2 почав вимагати від ОСОБА_1 пенсію покійної та гроші на бензин, які були витрачені на заправку машини його сина, на якій вони приїхали до могили матері. ОСОБА_1 дала йому 100 грн., які ОСОБА_2 взяв собі.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що є донькою ОСОБА_1 і проживала в квартирі АДРЕСА_1 разом з матір?ю та померлою бабусею. Бабуся внаслідок хвороби взагалі не виходила з квартири з січня 2016 року. Останні три місяці не взмозі була вставати з ліжка, постійно потребувала сторонньої допомоги. Уколи їй робила сусідка, а потім мама навчилася сама. Мати підробляла, прибирала під?їзди та підмітала подвір?я будинку. Вона неодноразово прохала ОСОБА_2 надати хоча б фізичну допомогу у догляді за хворою, але він відмовлявся. Поховали бабусю за гроші матері. На кладовищі ОСОБА_2 вимагав з матері гроші за бензин та наполягав, щоб вона йому віддала пенсію бабусі. Їй достовірно відомо, що її дядько працював в таксі з 2015 року та отримував пенсію, його сім»я також працювала, але будь-якої допомоги від нього або його рідних не було .

Свідок ОСОБА_10, яка була викликана за клопотанням відповідача - позивача ОСОБА_2, в судовому засіданні дала показання про те, що їй невідомо коли померла ОСОБА_3, яка була її подругою та сусідкою по дачі, але де вона проживала і коли в неї день народження вона не знає. Два рази бачила ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на дачі. З її показань ОСОБА_1 загоряла, а ОСОБА_2 косив траву. Надавав допомогу по облаштуванню дачі двоюрідний брат покійної, він бував там часто, а діти не приїздили. При бесіді з покійною та повідомляла свідку, що квартиру вона залишить ОСОБА_1, а дачу ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що є дружиною ОСОБА_2 позивача за зустрічним позовом. Їх сім?я складається з чотирьох повнолітніх членів, вона працює викладачем, а її чоловік ОСОБА_2 є пенсіонером та працює. Фінансову допомогу матері чоловіка не надавали, бо не мали такої можливості. Працювали в сім?ї троє: вона,чоловік та старший син, який живе окремо. Дохід чоловіка в 2016 році складав близько 4000 грн. в місяць за роботу охоронця і 1500 грн. пенсії. Вона працювала та також отримувала заробітню плату близько 4000 грн. Покійна мати її чоловіка знаходилася у ліжку останні чотири дні. Її чоловік кожень день дзвонив матері по три рази, приїздив, ночував в квартирі, поїв ОСОБА_3 чаєм через півгодини, поки вона не впала в кому. Знаходився в квартирі коли приходив лікар, купував ліки, але доказів того в них немає. Ховали покійну разом з ОСОБА_1 за спільний кошт,але підтверджуючих документів не має, як і документів про придбання ліків. Матеріальну допомогу не надавали, оскільки в них була своя сім»я і були власні побутові проблеми, а коштів було не багато.

Наведені показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджують матеріальну та фізичну змогу ОСОБА_2 надавати допомогу своїй матері, що знаходилася у безпорадному стані, ухилення та відмову від надання такої допомоги. Такі показання свідків по справі повністю узгоджуються із іншими матеріалами справи та фактичними обставинами по справі які були встановлені судом в ході розгляду справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює показання свідків та враховує їх як належні та достовірні, бо вони підтверджуються відповідними письмовими доказами: рахунком № 508 (а.с.9) з якого вбачається, що витрати на поховання проведені ОСОБА_1; актом (а.с.14), який підтверджує надання догляду за покійною виключно ОСОБА_1; докази того, що ОСОБА_2 до 16.03.2017 року працював у службі радіотаксі та був приватним підприємцем.

Щодо показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, то суд критично ставиться до них, так як вони протирічать іншим доказам у цивільній справі та фактичним обставинам справи, нічим не підтверджуються. Так, зокрема, свідок ОСОБА_10 повідомила суду, що була близькою подругою померлої ОСОБА_12, проте, повідомити коли в неї був день народження чи коли вона була похована вона не змогла. Свідок ОСОБА_11 повідомила, що мати її чоловіка була в безпорадному стані лише кілька днів перед смертю, що спростовується відповідними медичними документами та показаннями інших свідків по справі, як і те, що не було можливості надавати матеріальну допомогу з боку її з ОСОБА_2 сім»ї. При цьому в судовому засіданні сам ОСОБА_2 підтвердив той факт, що він працював та отримував заробітну плату та пенсію, як і його дружина.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд вважає,що відповідачем по первісному позову не надано належних та достовірних доказів для спростування позовних вимог ОСОБА_1 про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування.

Враховуючи вище викладене , суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування на спадкове майно, що залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_3, оскільки судом в ході розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не надавав та ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги у зв»язку з похилим віком, тяжкою хворобою та безпорадним станом, його умисні дії, а в інших випадках бездіяльність, була спрямована на уникнення від обов?язку забезпечити таку підтримку.

Задоволення позовних вимог ОСОБА_1 є підставою для залишення зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування без задоволення .

У зв»язку із задоволенням первісного позову ОСОБА_1, відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. сплачений ОСОБА_1 та витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 6000 грн. відповідно до доказів наявних в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 12,13,259,264-268,354 ЦПК України, ст. 1224 ЦК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Четверта Полтавська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування - задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування - відмовити в повному обсязі .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. та витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 6000 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 14.03.2019 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЮ. Д. Новак