У Х В А Л А

17 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 296/7175/18

провадження № 61-18429 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Швець Анатолієм Анатолійовичем на постанову Житомирського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» про стягнення заборгованості, пов'язаної з трудовими відносинами,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» про стягнення заборгованості, пов`язаної з трудовими відносинами.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 в період з 10 листопада 2015 року по 05 жовтня 2017 року працював на посаді директора Державного підприємства «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці», про що між ним та Головою Державної служби України з питань праці укладено контракт № 20 від 09 листопада 2015 року.

05 жовтня 2017 року, згідно його заяви, зазначений контракт припинено у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України та пп. «б» п. 5.2 контракту № 20 від 09.11.2015 - за угодою сторін.

Зазначає, що відповідачем не була проведена виплата усіх належних позивачу грошових коштів, чим порушено чинне трудове законодавство та колективний договір.

Вважає дії відповідача неправомірними та просить стягнути суму за фактично відпрацьований час - 23 599,50 грн., враховуючи податки та збори, компенсаційні виплати за час затримки при звільненні сум - 89 846,40 грн. з урахуванням податків зборів , тобто за період з 01 березня 2018 року по 18 липня 2018 року.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомир від 11 січня 2019 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» про стягнення заборгованості, пов`язаної з трудовими відносинами. Стягнуто з ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі - 132906,77 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» порушив вимоги статті 116 КЗпП України, що передбачають при звільненні проведення працівнику виплат всіх сум, що належать йому від підприємства

Постановою Житомирського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року рішення Корольовського районного суду м. Житомир від 11 січня 2019 року скасовано та ухвалене нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Скасовуючи рішення першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення, апеляційний суд виходив з того, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами наявність заборгованості по премії та порушення будь-яких прав з боку відповідача, тому районний суд дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача наявної заборгованості за відсутності її нарахування (наказу преміювання, реального боргу).

09 жовтня 2019 року представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року, в якій просив скасувати це судове рішення та залишити в силі рішення першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції ухвалив судове рішення з порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи судове рішення, обмежився лише доводами апеляційної скарги, що вказує на односторонній розгляд справи в апеляційному порядку та порушення судом норм статті 367 ЦПК України.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження) та які фактично можна поділити на: справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, у яких не можливо встановити ціну позову (немайнові вимоги), за виключеннями відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України та пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості, що є справою незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Таким чином ця справа є малозначною в силу своїх властивостей.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

У цій справі обставин, передбачених частиною першою статті 411, частиною четвертою статті 274 або пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню не встановлено.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Швець Анатолієм Анатолійовичем на постанову Житомирського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» про стягнення заборгованості, пов`язаної з трудовими відносинами відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко