Ухвала

10 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 592/7096/19

провадження № 61-17658ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 27 серпня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго - Суми» про зобов`язання списати з особистого рахунку безнадійну дебіторську заборгованість,

встановив:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго - Суми», в якому просила зобов`язати відповідача списати з її особистого рахунку на квартиру АДРЕСА_1 безнадійну дебіторську заборгованість у розмірі 4 248, 61 грн.

В обґрунтування позовних вимог заявник зазначала, що вона проживає вищевказаній квартирі, яка належить їй на праві власності.ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго - Суми» є виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а заявник - споживачем відповідних послуг. З січня 2016 року відповідач обліковує за ОСОБА_1 борг у сумі 4 248,61 грн за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Заявник вважає дану дебіторську заборгованість безнадійною, оскільки вона борг не визнає і відмовляється його сплачувати. Для стягнення боргу минув строк позовної давності. На письмове звернення щодо списання боргу ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго - Суми» надало письмову відмову. За таких обставин ОСОБА_1 просила суд позов задовольнити.

Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 27 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 направила засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 27 серпня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року, в якій просила скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Необхідність розгляду справи в касаційному порядку ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що дана справа є малозначною, проте вона оскаржується з підстав, передбачених підпунктами «а» і «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки касаційна скарга стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики абзацу 2 підпункту 7 пункту 6 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, стосовно питання оскарження споживачем комунальних послуг безнадійної дебіторської заборгованості для вирішення питання щодо призначення житлової субсидії. Заявник зазначила, що дана справа має для неї виняткове значення, оскільки вона є малозабезпеченою особою.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 921 грн.

Предметом спору у даній справі є списання безнадійної дебіторської заборгованості у розмірі 4 248, 61 грн, що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн x 100 = 192 100 грн).

Ухвалою Ковпаківського районного суду міста Суми від 21 червня 2019 року відкрито провадження в даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки заявником не обґрунтовано, в чому саме виявилася суперечність у застосуванні судами одних і тих самих норм права.

Доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Незгода заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 27 серпня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго - Суми» про зобов`язання списати з особистого рахунку безнадійну дебіторську заборгованість відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов