З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"15" березня 2019 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: Саландяк О.Я.
секретаря: Гресик О.В.,
за участі позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 29.01.2019 року звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. У позовній заяві, поданій в новій редакції та в судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 викладено наступну позицію позивачів: позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_2) Т.М., відповідно до договору дарування АЕК №394556 від 04.06.2002 року є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Окрім позивачів, в даній квартирі зареєстрований відповідач колишній зять ОСОБА_4 Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.04.2015 року було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (до шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_5 ще в грудні 2014 року між ними припинились шлюбні відносини та відповідач виїхав на свою батьківщину смт. Ліпкани Республіка Молдова. Після розірвання шлюбу відповідач мав знятися з реєстрації місця проживання, але до даного часу цього не зробив та залишається зареєстрованим в належній позивачам квартирі. Через те, що вони не спілкуються із відповідачем, у них немає змоги запропонувати відповідачу добровільно знятися з місця реєстрації. На даний час позивачі мають намір продати належну їм квартиру та переїхати на нове проживання до іншої області, однак наявність реєстрації відповідача у належній їм квартирі, чинить перешкоди у розпорядженні належною їм власністю. А тому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом квартирою №70 в будинку №6 по вул. 151 Стрілецької дивізії в м. Жмеринка Вінницької області. (а.с. 41-45)
Ухвалою суду від 29.01.2019 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позову (а.с. 37)
Ухвалою суду від 05.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. (а.с. 47)
Ухвалою суду від 26.02.2019 року постановлено, розгляд даної справи здійснювати в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце його проведення за адресою місця реєстрації, встановленого судом (а.с.46, 51), однак конверт до суду повернувся із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», що свідчить про відсутність відповідача за місцем свого проживання (а.с. 63), відзиву на позов не подав, про причини неявки не повідомив.
Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи (а.с. 61, 62) у судове засідання не з»явились, позивач ОСОБА_2 надала суду заяву, у якій вказала, що просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує, просить його задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається.
З огляду на вищевикладене та за умов існування усіх підстав, суд прийшов до висновку про ухвалення заочного рішення, про що було постановлено мотивовану ухвалу.
Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, докази, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що відповідно до копії нотаріально посвідченого договору дарування від 04.06.2002 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подарували ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_8 в рівних частках по 1/3 частині кожному, належної дарувателям на праві власності квартиру АДРЕСА_1. Договір зареєстровано в реєстрі за №2-981 (а.с. 20)
Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за позивачами на підставі договору дарування від 04.06.2002 року зареєстровано право спільної часткової власності (по 1/3) на квартиру АДРЕСА_1 номери записів про право власності 29768479, 29768675, 29768025 (а.с. 21, 22, 23).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб відповідач ОСОБА_4 та позивачка ОСОБА_8 07.09.2013 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_4 (а.с. 25)
Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.04.2015 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (до шлюбу ОСОБА_8) Т.М. розірвано (а.с. 26) Із даного рішення вбачається, що сторони з грудня 2014 року не підтримують шюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Згідно свідоцтва про зміну імені ОСОБА_9 30.03.2016 року змінила прізвище з «Нікулішина» на «Яременюк» (а.с. 27)

17.09.2016 року ОСОБА_10 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюбу, після реєстрації якого позивачка ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_10 (а.с. 28)

Відповідно до довідки КП «Жмеринкакомунсервіс» №328 від 24.01.2019 року (а.с. 30), витягу з лицьового рахунку квартиронаймача ОСОБА_1№323 від 24.01.2019 року (а.с. 32) за адресою: вул. 151 Стрілецької дивізії, 6/70 в м. Жмеринка Вінницької області, зареєстровані ОСОБА_1 квартиронаймач, ОСОБА_2 дружина, ОСОБА_3 дочка, ОСОБА_4 зять.

Відповідно до довідки КП «Жмеринкакомунсервіс» №330 від 24.01.2019 року (а.с. 31) та акту КП «Жмеринкакомунсервіс» від 24.01.2019 року (а.с. 29) відповідач ОСОБА_4 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, але з 2015 року за даною адресою не проживає.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач, який є колишнім членом сімї власників житла (колишній чоловік та колишній зять), більше року, без поважних причин не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, не несе витрат по його утриманню. Будь-яких перешкод для проживання і користування будинком йому не чинили. Договір про користування даним житловим приміщенням відповідачем з позивачами не укладався.

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Вказаний спір регулюється положеннями Житлового кодексу України та Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч.1, 2, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідача ОСОБА_4 слід визнати таким, що втратив право на користування житлом квартирою №70 в будинку №6 по вул. 151 Стрілецької дивізії в м. Жмеринка Жмеринського району Вінницької області, що позбавляє останнього права на користування вказаним житловим приміщенням. Підстав збереження житлового приміщення за відповідачем не встановлено, підстав збереження за ним жилого приміщення понад встановлені законом строки, що передбачені ст. 71 ч.3 ЖК України, не встановлено.

Право власників даного будинку позивачів, порушене, тому відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, підлягає захисту, а позов - задоволенню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів слід стягнути судовий збір, сплачений при подачі позову до суду (а.с.1-62 ) у повному обсязі, оскільки позов задоволено повністю.

Відповідно до ст.ст. 319, 383 ч.1, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житлом квартирою №70 в будинку №6 по вул. 151 Стрілецької дивізії в м. Жмеринка Жмеринського району Вінницької області.

Сягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, і.н. на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, і.н. НОМЕР_1, 256 (двісті пятдесят шість) гривень 13 копійок судового збору.

Сягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, і.н. на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, і.н. НОМЕР_1, 256 (двісті пятдесят шість) гривень 13 копійок судового збору.

Сягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, і.н. на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, і.н. НОМЕР_2, 256 (двісті пятдесят шість) гривень 13 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.Я. Саландяк