ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1205/18 Номер провадження 22-ц/814/591/19Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Абрамова П.С., Бутенко С.Б., при секретарі судового засідання: Діхтяр Т.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2018 року (постановлене суддею Левицькою Т.В., повний текст судового рішення складено 15.11.2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перемога», з залученням третьої особи - сектору державної реєстрації Глобинської РДА Полтавської області про визнання договорів оренди землі недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому прохав: визнати недійсним договір оренди землі б/н, укладений 18.08.2015 року між ТОВ «Агрофірма «Перемога» та ОСОБА_2, зареєстрований державним реєстратором Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 30.12.2015 року, номер запису 27765117 від 05.01.2016 року, згідно якого ОСОБА_2 передав в оренду ТОВ АФ «Перемога» земельну ділянку загальною площею 3,05 га, яка розташована на території Федорівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:002:0085; скасувати запис за № 27765117 від 05.01.2016 року, вчинений державним реєстратором Глобинського районного управління юстиції Полтавської області про реєстрацію договору оренди землі загальною площею 3,05 га, яка розташована на території Федорівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:002:0085, укладеного 18.08.2015 року між ТОВ «Агрофірма «Перемога» та ОСОБА_2; визнати недійсним договір оренди землі б/н, укладений 18.08.2015 року між ТОВ «Агрофірма «Перемога» та ОСОБА_2, зареєстрований державним реєстратором Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 30.12.2015 року, номер запису 27759509 від 05.01.2016 року, згідно якого ОСОБА_2 передав в оренду ТОВ АФ «Перемога» земельну ділянку загальною площею 3,05 га, яка розташована на території Федорівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:002:0087; скасувати запис за №27759509 від 05.01.2016 року, вчинений державним реєстратором Глобинського районного управління юстиції Полтавської області про реєстрацію договору оренди землі загальною площею 3,05 га, яка розташована на території Федорівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:002:0087, укладеного 18.08.2015 року між ТОВ «Агрофірма «Перемога» та ОСОБА_2; стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 3,05га (кадастровий номер - :00:002:0085, яка розташована на території Федорівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №201257 від 15.01.2004 року. Вказував, що 29 січня 2009року у Книзі записів реєстрації договорів оренди землі по Федорівській сільській раді Глобинського району Полтавської області було внесено запис №47 про державну реєстрацію договору оренди землі, на земельну ділянку площею 3,05га (кадастровий номер -:00:002:0085), яка перебуває у власності ОСОБА_2. Договір оренди землі був укладений між ним та відповідачем - ТОВ АФ «Перемога», як Орендарем, з терміном оренди -10 років, тобто до 29.01.2019 року.

В подальшому, 18 серпня 2015 року між ОСОБА_2, як Орендодавцем, та ТОВ АФ «Перемога», як Орендарем, було укладено новий договір оренди землі б/н на ту ж саму земельну ділянку, яка вже з 29.01.2009 року перебуває в оренді у ТОВ АФ «Перемога». Разом з тим, 30.12.2015 року державним реєстратором Глобинського районного управління юстиції Полтавської області був зареєстрований оспорюваний договір оренди землі, про що було внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27765117 від 05.01.2016 р., з терміном оренди -10 років, з правом пролонгації.

Також, позивач зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 3,05 га (кадастровий номер - :00:002:0087), яка розташована на території Федорівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 201259 від 19.01.2004 року. 29 січня 2009 року у Книзі записів реєстрації договорів оренди землі по Федорівській сільській раді Глобинського району Полтавської області було внесено запис №11 про державну реєстрацію договору оренди землі, на земельну ділянку площею 3,05га (кадастровий номер - :00:002:0087), яка перебуває у власності ОСОБА_2 Договір оренди землі був укладений між мною, як Орендодавцем, та відповідачем - ТОВ АФ «Перемога», як Орендарем, з терміном оренди -10 років, тобто до 29.01.2019 року.

В подальшому, 18 серпня 2015 року між ОСОБА_2, як Орендодавцем, та ТОВ АФ «Перемога», як Орендарем, було укладено новий договір оренди землі б/н на ту ж саму земельну ділянку, яка вже з 29.01.2009 року перебуває в оренді у ТОВ АФ «Перемога». Разом з тим, 30.12.2015 року державним реєстратором Глобинського районного управління юстиції Полтавської області був зареєстрований оспорюваний договір оренди землі, про що було внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 27759509 від 05.01.2016 р., з терміном оренди - 7 років, з правом пролонгації. Поряд з цим, вищевказані первісні договори оренди, зареєстровані від 29.01.2009 року, укладені з ТОВ АФ «Перемога», не є ані припиненими, ані розірваним, ані визнаним у судовому порядку недійсними тощо, а відтак, останні є та були діючими як станом на 30.12.2015 рожу, так і на даний час.

З врахуванням викладеного, позивач вважає, що договір оренди землі (кадастровий номер :00:002:0085), що був укладений 18.08.2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ АФ «Перемога», та договір оренди землі (кадастровий номер :00:002:0087), що був укладений 18.08.2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ АФ «Перемога», суперечать нормам матеріального права, а тому є недійсними з моменту їх вчинення, оскільки на час їх укладення, та на час реєстрації права на оренду землі, були чинними договори оренди спірної землі, зареєстровані від 29.01.2009 року відповідно, які були укладені на ці ж самі земельні ділянки між ТОВ АФ «Перемога» та ОСОБА_2

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перемога», з залученням третьої особи - сектору державної реєстрації Глобинської РДА Полтавської області про визнання договорів оренди землі недійсними відмовлено.

З даним рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, та неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи, прохав рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної юридичної оцінки тому, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно не перевірив інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав, в результаті чого відбулася подвійна реєстрація права оренди на одну і ту ж саму земельну ділянку, яке виникло у відповідача спочатку на підставі договорів оренди земельних ділянок від 27.09.2006 р. та додаткових угод до них від 01.09.2008 р. та 29.08.2007 р. відповідно, та зареєстрованих в Реєстраційній службі Глобинського районного управління юстиції 29.01.2009 року, а потім повторно на підставі договорів оренди землі б/н, укладених 18.08.2015 року між ТзОВ «Агрофірма «Перемога» та ОСОБА_2, які зареєстровані державним реєстратором Глобинського РУЮ Полтавської області 30.12.2015 року, номер запису 27765117, 27759509 від 05.01.2016 року. Крім того, вказує, що додаткові угоди про розірвання договорів оренди земельних ділянок від 18.08.2015 року не зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а отже договори оренди земельних ділянок від 27.09.2006 р. та додаткових угод до них від 01.09.2008 р. та 29.08.2007 р. відповідно, які зареєстровані в Реєстраційній службі Глобинського районного управління юстиції 29.01.2009 року, є чинними і до цього часу, так як зазначені договори припиняються 29.01.2019 року.

Від відповідача у справі ТзОВ «Агрофірма «Перемога» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримуючи рішення суду першої інстанції, прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2018 року залишити без змін.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи були присутні представники сторін, апелянт будучи належним чином та завчасно повідомленим про час та місце слухання справи в судове засідання не зявився направивши свого представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3,05га. кадастровий номер :00:002:0085, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Федорівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 201257 від 15.01.2004 року (а.с.11).

27.09.2006 року між ОСОБА_2 (орендодавець) та ТОВ АФ «Перемога» (орендар) було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки та додаткову угоду до нього від 01.09.2008 року. Відповідно до вказаного договору та додаткової угоди до нього в оренду було передано земельну ділянку площею 3,05 га, строком на 10 років, починаючи з дати державної реєстрації додаткової угоди (а.с.27-29).

Відповідно до повідомлення відділу Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області №53/0-023-55/134-18від 23.05.2018р., у Книзі записів реєстрації договорів оренди землі по Федорівській сільській раді Глобинського району Полтавської області 29.01.2009року було внесено запис №47 про державну реєстрацію договору оренди землі, на земельну ділянку площею 3,05га (кадастровий номер -:00:002:0085), яка перебуває у власності ОСОБА_2 Орендар ТОВ АФ «Перемога», термін оренди 10 років (а.с.13).

18 серпня 2015 року між орендарем ТОВ АФ «Перемога» та орендодавцем ОСОБА_2 було укладено угоду про розірвання договору оренди, відповідно до якої сторони розірвали договір оренди земельної ділянки від 27.09.2016 року, зареєстрований 09.11.2007 року за №79 та додаткову угоду до нього від 01.09.2008 року, зареєстровану 29.01.2009 року за № 47 за взаємною згодою сторін (а.с. 30). Дана угода сторонами по справі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не реєструвалася.

В подальшому, 18 серпня 2015 року між ОСОБА_2, як Орендодавцем, та ТОВ АФ «Перемога», як Орендарем, було укладено новий договір оренди землі б/н на вищевказану земельну ділянку (а.с.31-32).

30.12.2015 року державним реєстратором Глобинського районного управління юстиції Полтавської області був зареєстрований оспорюваний договір оренди землі від 18.08.2015 року, про що було внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 27765117 від 05.01.2016 р., з терміном оренди -10 років, з правом пролонгації (а.с.33).

Крім того, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3,05 га, кадастровий номер :00:002:0087, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Федорівській сільській раді Глобинського району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 201259 від 19.01.2004 року (а.с.12).

27.09.2006 року між ОСОБА_2 (орендодавець) та ТОВ АФ «Перемога» (орендар) було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки та додаткову угоду до нього від 29.08.2008 року. Відповідно до вказаного договору та додаткової угоди до нього в оренду було передано земельну ділянку площею 3,05 га, строком на 10 років, починаючи з дати державної реєстрації додаткової угоди (а.с.36).

Відповідно до повідомлення відділу Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області №54/0-023-55/134-18від 23.05.2018р., у Книзі записів реєстрації договорів оренди землі по Федорівській сільській раді Глобинського району Полтавської області 29.01.2009року було внесено запис №11 про державну реєстрацію договору оренди землі, на земельну ділянку площею3,05га (кадастровий номер -:00:002:0087), яка перебуває у власності ОСОБА_2 Орендар ТОВ АФ «Перемога», термін оренди 10 років (а.с.14).

18 серпня 2015 року між орендарем ТОВ АФ «Перемога» та орендодавцем ОСОБА_2 було укладено угоду про розірвання договору оренди, відповідно до якої сторони розірвали договір оренди земельної ділянки від 27.09.2016 року, зареєстрований 07.06.2007 року за №8 та додаткову угоду до нього від 29.08.2008 року, зареєстровану 29.01.2009 року за № 11 за взаємною згодою сторін (а.с. 37). Дана угода сторонами по справі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не реєструвалася.

В подальшому, 18 серпня 2015 року між ОСОБА_2, як Орендодавцем, та ТОВ АФ «Перемога», як Орендарем, було укладено новий договір оренди землі б/н на вищевказану земельну ділянку (а.с.38-39). 30.12.2015 року державним реєстратором Глобинського районного управління юстиції Полтавської області був зареєстрований оспорюваний договір оренди землі від 18.08.2015 року, про що було внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 27759665 від 05.01.2016 р., з терміном оренди - 7 років, з правом пролонгації (а.с.40).

Так, звертаючись до суду з вищезазначеним позовом ОСОБА_2 ставив питання про визнання недійсним договорів оренди землі від 18.08.2015 року, оскільки вважає, що на час їх укладення, та на час реєстрації права на оренду землі, були чинними договори оренди спірної землі, зареєстровані 29.01.2009 року відповідно, які були укладені на ці ж самі земельні ділянки між ТОВ АФ «Перемога» та ОСОБА_2

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на момент укладення оспорюваних договорів оренди земельних ділянок від 18.08.2015 року, договір оренди земельної ділянки від 27.09.2006 року, зареєстрований 07.06.2007 року за №8 та додаткова угода до нього від 29.08.2008 року, зареєстрована 29.01.2009 року за №11, а також договір оренди земельної ділянки від 27.09.2006 року, зареєстрований 09.11.2007 року за № 79 та додаткова угода до нього від 01.09.2008 року, зареєстрована 29.01.2009 року за №47 були припинені шляхом їх розірвання за домовленістю сторін.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в цілому за результатами розгляду справи, після дослідження і оцінки обставин по справі, наданих сторонами доказів, прийшов до правильного висновку.

Одночасно деякі мотиви та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та положенням чинних норм законодавства, проте, зважаючи на те, що вони не впливають на зміст прийнятого рішення та не є самостійною підставою для прийняття рішення, колегія суддів, вважає за можливе та достатнє вказати на допущенні порушення з наведенням своїх мотивів, без скасування рішення місцевого суду.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 31 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Пунктом 11.3 Договорів оренди землі, з урахуванням додаткових угод, зареєстрованих 29.01.2009 року визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; добровільної відмови орендаря від оренди земельної ділянки за умови письмового попередження орендодавця не пізніше ніж за 3 місяці; рішенням суду на вимогу на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Так, з наданих матеріалів справи вбачається, що позивачем та відповідачем, як сторонами договору, 18 серпня 2015 року було укладено письмові угоди про розірвання договорів оренди, відповідно до яких сторони розірвали договір оренди земельної ділянки від 27.09.2016 року, зареєстрований 07.06.2007 року за №8 та додаткову угоду до нього від 29.08.2008 року, зареєстровану 29.01.2009 року за №11 за взаємною згодою сторін, а також договір оренди земельної ділянки від 27.09.2016 року, зареєстрований 09.11.2007 року за №79 та додаткову угоду до нього від 01.09.2008 року, зареєстровану 29.01.2009 року за №47 за взаємною згодою сторін. В той же день сторони уклали нові договори оренди земельних ділянок, які в подальшому були зареєстровані та набули чинності.

Отже, з викладеного вбачається, що сторони добровільно, на власний розсуд, за взаємною згодою прийняли рішення про розірвання договорів оренди землі від 27.09.2006 року (із змінами від 29.08.2008 р.) та уклали нові договори оренди землі від 18.08.2015 року.

Статтею 654 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Згідно з ч.1 ст.14Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 640 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Колегія суддів, беручи до уваги норми закону та зважаючи на те, що реєстрація угод про розірвання попередніх договорів не була проведена, не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на момент укладення оспорюваних договорів оренди земельних ділянок від 18.08.2015 року, договір оренди земельної ділянки від 27.09.2006 року, зареєстрований 07.06.2007 року за №8 та додаткова угода до нього від 29.08.2008 року, зареєстрована 29.01.2009 року за №11, а також договір оренди земельної ділянки від 27.09.2006 року, зареєстрований 09.11.2007 року за № 79 та додаткова угода до нього від 01.09.2008 року, зареєстрована 29.01.2009 року за № 47 були припинені шляхом їх розірвання за домовленістю сторін.

За таких обставин доводи позивача наведені в позовній заяві та апеляційній скарзі щодо порушення норм матеріального права при розірванні попередніх договорів та укладанні нових договорів оренди, в цілому є обґрунтованими.

В той же час, колегія суддів, виходячи з положень ст. 15 ЦК України та ст. 5 ЦПК України, погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції, що позивачем не зазначено та не доведено, в чому саме полягає порушення його прав у звязку з укладенням оспорюваних договорів оренди земельних ділянок від 18.08.2015 року. При цьому було взято до уваги, той факт що на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції дія договорів від 27.09.2006 року припинилася.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18липня 2006року).

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 14 березня 2019 року.

Головуючий суддя : __________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _______________ П.С. ОСОБА_3 Бутенко