Справа № 450/3644/18 Провадження № 2/450/589/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Кіпчарського М.О.,

за участю: секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача 1 ОСОБА_2,

представника відповідача 2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Пустомити цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (відповідач 1) та ОСОБА_4 (відповідач 2), про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

07.11.2018р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і просила визнати за нею право власності на 1/3 ідеальну частину житлового будинку, розташованого по вул. Ів. Франка, 41 с.Миклашів Пустомитівського району Львівської області, які належали при життя її батькові ОСОБА_5, який помер у 2006 році.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідачі являються дітьми померлого, який за життя своїм майном не розпорядився, тому спадкування відбувається за законом. На час смерті батька вона та відповідачі проживали разом у спірному будинку за вказаною адресою, тому в силу ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки не зверталися до нотаріуса з заявами про відмову від спадщини.

Право власності на спірний будинок за померлим підтверджується свідоцтвом про право особистої власності, виданим у 1986 році, однак вона не може оформити за собою свої спадкові права, так як відповідачі заперечують проти цього, і дана обставина являється перешкодою для оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідач ОСОБА_4 у своєму відзиві від 03.12.2019р. в задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю. Зазначає, що позивач, вона та відповідач ОСОБА_2 являються дітьми померлого та єдиними спадкоємцями за законом. Вони втрьох прийняли спадщину та не відмовлялися від неї, спору щодо спадкового майна між ними не існує. Твердження позивача про перешкоди в оформленні спадщини, не відповідають дійсності, так як вона та їх брат відповідач по справі, не заперечують цього. Маючи на руках оригінали документів про право власності на спадковий будинок, позивач не мала та не має на даний час будь-яких перешкод для звернення до нотаріуса з заявою про оформлення права власності на 1/3 частку спадкового майна.

Відповідач 2 відзив на позов не подав.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити. Пояснила, що права відповідачів на спадкове майно у розмірі по 1/3 ідеальній частці кожного вона не заперечує, оригінали документів про право власності на спадкове майно знаходяться у неї. Вона прийняла спадщину, однак не зверталася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, так як відповідачі відмовлялися звертатися до нотаріуса з відповідними заявами .

Відповідач ОСОБА_2 заявлений позов визнав та пояснив, що після смерті батька він та його дві сестри прийняли спадщину у розмірі по 1/3 частці кожний, від спадщини ніхто з них не відмовлявся, спору між ними не існує. У нотаріальну контору він не звертався з заявою про прийняття спадщини, так як не вважає це необхідним на даний час.

Представник відповідача 2 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, в задоволенні якого просить відмовити за безпідставністю, оскільки звернення позивача в суд вважає передчасним, так як між спадкоємцями на даний час спору не існує.

Повно та всебічно зясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, суд встановив наступні обставини.

Конституцією України ( статті 3,21,24,55 ) встановлено, що всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, права і свободи людини, громадянина захищаються судом відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності зі ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що 10.03.2006р. у віці 58 років в с.Миклашів Пустомитівського району Львівської області помер ОСОБА_6, який являвся власником будинку №41, що знаходиться по вул. Ів.Франка у с.Миклашів.

Сторони являються спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину та не відмовлялися від неї, осіб, які мають право на обовязкову частку в майні померлого, не встановлено,

Тому суд приходить до висновку, що позивач та відповідачі являються єдиним спадкоємцем за законом майна їх померлого батька, які прийняли в порядку спадкування належний померлому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, тобто набула права власності на дане майно, проте до даного часу не звернулися до нотаріуса з заявами про одержання свідоцтва про право на спадщину відповідно до їх часток в майні.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З врахуванням встановленого суд вважає, що позивач ОСОБА_1, прийнявши спадкове нерухоме майно та не відмовившись від нього, не скористалась своїм правом та не звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на дане нерухоме майно із визначенням часток у спадщині інших спадкоємців.

Також судом не встановлено існування перешкод для позивача в одержанні у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, і на підтвердження таких можливих обставин позивачем не надано належних доказів. Тому суд приходить до висновку, що позов є безпідставним.

Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.2,10,81,133,141,258-259, 263-265,273,351-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 ідеальну частину житлового будинку , розташованого по вул.Ів.Франка,41 с.Миклашів Пустомитівського району Львівської області, що значиться за ОСОБА_7, який помер 10.03.2006 року, відмовити.

Судові витрати , понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1859,8 грн., покласти на позивача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Повне рішення складено 11.03.2019р.

СуддяОСОБА_8