Справа № 401/2939/18
Провадження № 2/401/129/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя - Кадигроб С.М.

за участю секретаря судового засідання - Федоренко О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача №1- ОСОБА_3

представника відповідачів №1, 2 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про солідарне відшкодування збитків в сумі 5520 грн. 00 коп.

В обґрунтуванні позову посилається на те, що рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2016 року зобовязано ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 за власний рахунок відновити межу між земельними ділянками розташованими по вулиці Лісозаводській, 5 та 7 у м.Світловодську, відповідно до технічних характеристик ОСОБА_7 про встановлення та погодження в натурі меж її земельної ділянки, кадастрового плану земельної ділянки, свідоцтва про право власності на нерухоме майно і додатку №1 до висновку судової земельно-технічної експертизи, шляхом знесення існуючого між вказаними ділянками паркану (огорожі). 27 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження із виконання вищевказаного рішення суду. Відповідачі виконали рішення частково, в звязку з чим державний виконавець на них двічі наклав штраф. Оскільки, відповідачі відмовлялися виконати рішення, погрожували їй та державному виконавцю фізичною розправою, за її заявою від 17 вересня 2016 року внесено відомості до ЄРДР по кримінальному провадженню №0001787, за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.382 КК України. Крім того, за повідомлення державного виконавця від 06 грудня 2016 року, також внесено відомості до ЄРДР, кримінальне провадження №0002323 за ч.1 ст.382 КК України. 05 травня 2018 року в присутності державного виконавця, понятих, її та відповідачів, інженера землевпорядника ОСОБА_8, дільничного ОСОБА_9 відновлено межу, шляхом знесення існуючого паркану між вказаними в рішення суду земельними ділянками. Витрати на знесення паркану сплачені нею особисто в сумі 5520 грн. 00 коп., що підтверджується ОСОБА_7 державного виконавця від 03 травня 2018 року. Рішення суду було виконано нею особисто більше ніж через два роки. Все це негативно вплинуло на її фізичний, емоційний стан, позбавило її спокою та змінило хід життя, завдало фізичних та моральних страждань. В звязку з чим, вона просить стягнути з відповідачів, в порядку ст.1166 ЦК України, солідарно понесені нею самостійно витрати на виконання рішення суду в сумі 5520 грн. 00 коп.

Ухвалою від 19 листопада 2018 року, за клопотанням позивача, відстрочено сплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. до ухвалення судового рішення у справі. Дана ухвала позивачем на час ухвалення рішення суду не виконана, судовий збір не сплачено.

Крім того, ухвалою від 19 листопада 2018 року вирішено відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, за участю сторін, надано відповідачам строк для подання відзиву, а позивачу, у разі його подання, строк для подання відповіді на відзив.

10 грудня 2018 року представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_4 подала до суду відзив в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Обгрунтовує заперечення проти позову тим, що належних доказів на підтвердження неправомірності дій відповідачів позивачем не надано, вирок суду про притягнення їх до кримінальної відповідальності за умисне не виконання рішення суду немає. Тому стверджувати, що відповідачі злісно ухилялися від виконання рішення суду не можна. В 2017 році ОСОБА_5 поставлено діагноз рак гортані. Єдиними доходами ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є мінімальні пенсії, тому ними подавалася заява про зупинення відрахувань, в звязку із скрутним матеріальним становищем та станом здоровя. Вказані обставини свідчать про відсутність умислу ухилятися від виконання рішення суду. Із заробітної плати ОСОБА_6 були здійснені всі відрахування, в тому числі і витрати на виконавче провадження, що стосується заявлених позивачем витрат. Позивач самостійно виконала рішення суду, проте з порушення встановленого порядку. Так, стягувач ОСОБА_1 самостійно залучала субєктів господарювання ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_10, оплачувала надані ними послуги по визначенню меж земельної ділянки в натурі та по перенесенню паркану в сумі 1500 грн. та 4000 грн., проте повинна була внести кошти на рахунок органу державної виконавчої служби, шляхом авансування витрат виконавчого провадження. Даний порядок не було дотримано, тому витрати понесені позивачем не є збитками в розумінні ст.1166 ЦК України та не підлягають відшкодуванню.

Аналогічний відзив на позов поданий 11 грудня 2018 року представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

Відповідач №3 ОСОБА_6 своїм правом на подання відзиву на позов, передбаченим ст.178 ЦПК України, не скористався.

13 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1, в порядку ст.179 ЦПК України, подала відповідь на відзив, в якому посилається на те, що відсутність вироку суду про притягнення відповідачів до кримінальної відповідальності не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Для відновлення своїх порушених прав вина вимушена була понести витрати, які відповідно до ст.22 ЦК України є збитками, які вона просить відшкодувати в порядку ст.1166 ЦК України.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, підтвердила вказані в позові обставини та доповнила, що в суму 5520 грн. 00 коп. входить 4000 грн. за перенесення паркану, 1500 грн. за винесення межі та 20 грн. банківські послуги за перерахування коштів. Пояснила, що стосунки із сусідами складні, напружені, протягом тривалого часу.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила, що авансуванням коштів позивач не скористалася, оскільки воно на практиці не функціонує. Позивач не дочекавшись виконання рішення відповідачами, які всіляко ухилялися та перешкоджали, за власний рахунок виконала рішення, тому вправі вимагати відшкодування понесених витрат.

Відповідач №1 ОСОБА_5, який був присутній на судовому засіданні 18 грудня 2018 року проти позову заперечував та пояснив, що рішення суду він почав виконувати, виконав частково роботи по перенесенню паркану. Проте, захворівши на рак, кошти спрямували на його лікування. Виконання рішення суду було призупинено. Потім стягувач виконала його за свій особистий рахунок, найнявши виконавців робіт без їхньої згоди.

Відповідач №2 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_1 та пояснила, що сусідські відносини з позивачем у них вкрай складні. Чоловік дійсно почав виконувати рішення самостійно, проте захворів, всі кошти і час йшли на його лікування.

Представник відповідачів №1 і №2 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_1 посилаючись на обґрунтування вказані у їх відзивах.

Відповідач №3 ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку ст.128 ЦПК України, за місцем реєстрації. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Свідок ОСОБА_11, яка є державним виконавцем в судовому засіданні пояснила, що державний виконавець Пасько виїздила на місце, після спливу добровільного строку виконання рішення суду. Був накладений штраф на відповідачів за невиконання рішення суду. Стягувач вирішила самостійно оплатити роботу по перенесенню паркану, тому уклала договір з ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_10. 03 травня 2018 року вона, разом із стягувачем, представником поліції, відповідачами були присутні під час виконання рішення суду, паркан перенесено, що підтверджується відповідним актом державного виконавця, а виконавче провадження закінчено.

Свідок ОСОБА_8, який є інженером землевпорядником, ФОП в судовому засіданні пояснив, що на підставі договору з ОСОБА_1, яка оплатила його послуги, ним виконано технічну документацію по винесенню меж земельної ділянки в натурі.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачів №№1, 2 та їх представника, свідків ОСОБА_11, ОСОБА_8 дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонеркою за віком, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.5-8)

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2016 року зобовязано ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 за власний рахунок відновити межу між земельними ділянками розташованими по вул.Лісозаводській, 5 та 7 у м.Світловодську, відповідно до технічних характеристик ОСОБА_7 про встановлення та погодження в натурі меж земельної ділянки ОСОБА_1 від 12.11.2012 року, кадастрового плану земельної ділянки ОСОБА_1 від 14.11.2014 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_1 від 26.12.2014 року і додатка №1 до висновку судової земельно-технічної експертизи №80-15 від 24 вересня 2015 року, шляхом знесення (демонтажу) існуючого між вказаними земельними ділянками паркану (огорожі). (а.с.10-11)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 04 серпня 2016 року вищевказане рішення залишено без змін. (а.с.12-14)

27 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження №50941569 за виконавчим листом №401/5139/14-ц виданим 22 квітня 2016 року на підставі вищевказаного рішення суду. (а.с.17)

04 жовтня 2016 року актом державного виконавця встановлено, що при виході за адресою, разом із спеціалістом КП «НВБ» інженером землевпорядником ОСОБА_12 виявлено, що забір був перенесений не повністю по додатку 1. (а.с.19)

10 листопада 2016 року актом державного виконавця встановлено, що при виході за адресою вказаною у виконавчому документі, паркан перенесено не повністю, залишилося 29 см. (а.с.20)

Тобто, даними доказами підтверджуються твердження відповідачів, що ОСОБА_5 частково виконав рішення суду.

05 грудня 2016 року державний виконавець Пасько Д.В. звернувся із повідомленням до Світловодського ГУНП про притягнення до кримінальної відповідальності згідно ст.382 КК України боржника ОСОБА_6 (а.с.16)

ОСОБА_7 державного виконавця від 03 травня 2018 року, рішення суду виконано, межу відновлено шляхом знесення існуючого паркану між земельними ділянками №5 та №7 по вул.Лісозаводська в м.Світловодську. Витрати по знесенню паркану сплачено стягувачем ОСОБА_1 (а.с.23, 59-61)

ОСОБА_7 №ОУ-0305 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 03 травня 2018 року, ФОП ОСОБА_10 виконав роботи по перенесенню паркану між будинками за адресою: вул.Лісозаводська, 5 та 7, а замовник ОСОБА_1 оплатила їх в сумі 4000 грн. (а.с.24-25)

ОСОБА_7 договору №18-042 на виконання проектних, вишукувальних робіт від 25 квітня 2018 року, ТОВ «Гермес-Трейдінг» (Замовник) та ФОП ОСОБА_8 (підрядник) уклали договір по виконанню робіт по винесенню земельної ділянки в натурі на місцевість за адресою: вул.Лісозаводська, 7 в м.Світловодськ. Договір та протокол до договору від імені замовника підписано ОСОБА_1 та проведено оплату послуги в сумі 1500 грн. (а.с.26-29, 102)

05 липня 2017 року відповідачі зверталися до виконавчої служби із заявою про відстрочення виконання вищевказаного рішення суду, в звязку з хворобою ОСОБА_5 (а.с.73-81)

З 2016 року за даними Єдиного реєстру досудових розслідувань, перебувають на досудовому розслідуванні кримінальні провадження №0002323 від 06.12.2016 року та №0001787 від 17 вересня 2016 року відносно ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 за ч.1 ст.382 КК України. Остаточне рішення по вказаних кримінальних провадженнях відсутнє, до суду для розгляду вони не надходили. (а.с.103-111)

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року скасовано постанову державного виконавця Світловодського МРВ ДВС від 07.05.2018 року у виконавчому провадженні №50941569 про стягнення з ОСОБА_5 витрат виконавчого провадження. (а.с.51-56)

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2018 року залишено без задоволення подання державного виконавця про зміну порядку виконання виконавчого листа від 22 квітня 20126 року про відновлення меж земельних ділянок сторін у справі. (а.с.57-58)

Таким чином, судом з достовірністю встановлено, що рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2016 року про відновлення меж між земельними ділянками розташованими по вул.Лісозаводській, 5 та 7 у м.Світловодську, виконано за власні кошти стягувачем ОСОБА_1, під час примусового виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження №50941569 від 27 квітня 2016 року.

Аналізуючи всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях відповідачів умислу щодо невиконання судового рішення, оскільки ОСОБА_5 частково його виконав. Даний факт сторони у справі не заперечували. В звязку з хворобою ОСОБА_5, відсутністю достатніх коштів, вони зверталися до виконавця із заявою про відстрочення виконання рішення суду. Крім того, на сьогоднішній день відсутнє судове рішення відносно відповідачів, яке б набрало законної сили, за ст.382 КК України за невиконання ними судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

ОСОБА_7 ч.1 ст.43 того ж Закону, у разі якщо витрати на залучення до проведення виконавчих дій суб'єктів господарювання на платній основі, виготовлення технічної документації на майно, здійснення витрат на валютообмінні фінансові операції та інших витрат, пов'язаних із перерахуванням коштів, перевищують суму сплаченого авансового внеску, стягувач зобов'язаний додатково здійснити авансування таких витрат.

В судовому засіданні позивач та свідок ОСОБА_11 пояснили, що авансування витрат ОСОБА_1 не здійснювала, тобто державний виконавець у встановленому порядку не залучав будь-яких субєктів господарювання до проведення виконавчих дій та не укладав договорів про закупівлю товарів і послуг. Всі дії по укладанню договір на виконання робіт та послуг здійснювала особисто стягувач, за власний рахунок, на власний розсуд, що є суттєвим порушенням, оскільки всі ці дії відбувалися під час примусового виконання рішення суду і повинні відповідати всім вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Для відшкодування шкоди за правилами ст.1166 ЦК України необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди.

Вина відповідачів у невиконанні судового рішення не доведена, ініціатором прискорення виконання судового рішення була ОСОБА_1, порядок виконання рішення суду не відповідав Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд не вбачає жодних підстав для задоволення позовних вимог.

Зважаючи на те, що позивачу за ухвалою суду від 19 листопада 2018 року вирішено відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, проте судовий збір так і не сплачено останньою, в задоволенні позову відмовлено повністю, то суд за власним переконанням приходить до висновку про необхідність віднесення судових витрат у справі за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про відшкодування збитків відмовити повністю.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ЕА 266639 виданий Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області 07 квітня 1997 року, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Відповідач №1: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії ЕА 444410 виданий Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області 04 травня 1998 року, ідентифікаційний код невідомий.

Відповідач №2: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії Еа 439170 виданий Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області 16 квітня 1998 року, ідентифікаційний код невідомий.

Відповідач №3: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії ЕА 444411 виданий Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області 04 травня 1998 року, ідентифікаційний код невідомий.

Головуючий суддя С.М. Кадигроб

28.02.2019