ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/929/18Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/817/229/19 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Кантицької О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №596/929/18 за апеляційною скаргою акціонерного ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2018 року, ухваленого суддею Лисюк І.О., повний текст рішення виготовлений 23 листопада 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до комісії з врегулювання майнових відносин реорганізованого ТОВ ім. Шевченка в особі Барабаша І.В. про виділення майнових паїв в натурі, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до комісії з врегулювання майнових відносин реорганізованого ТОВ ім. Шевченка в особі Барабаша І.В. про виділення їй в рахунок майнових паїв в натурі з майнового пайового фонду реорганізованого ТОВ ім. Шевченка: ЗІЛ- ММЗ-554 1990 року придбання, зерноочисну машину 1990 року придбання, протруювача 1991 року придбання, погрузчика ЗПС-100 1992 року придбання, протруювача ПС-100 1991 придбання, зернозагрузчика 1991 року придбання.

В обґрунтування позову посилається на те, що реорганізація кооперативу в селі Яблунів здійснювалось під керівництвом Рогатинського З.М. Майно, яке належало кооперативу перейшло до ТзОВ ім. Шевченка, яке згодом також почало процедуру ліквідації. Внаслідок чого була створена комісія з врегулювання майнових спорів. Відповідно до Положення про комісію з врегулювання майнових відносин від 15.02.2000 року Комісія проводить заходи щодо виділення майна в натурі, зокрема розробляє проекти договорів про передачу майна, складає переліки майна для виділення кожній групі пайовиків чи індивідуально пайовику.

ОСОБА_1 є власником майнових паїв на суму 41 503 грн. (сорок одна тисяча п'ятсот три тисячі гривень) згідно договорів купівлі-продажу майнового паю членів колективного сільськогосподарського підприємства с. Яблунів, Гусятинського р-н., Тернопільської обл.

Позивач неодноразово зверталась усно та письмово до голови Комісії з врегулювання майнових відносин реорганізованого ТОВ ім. Шевченка про виділення майнових паїв в натурі, про те заява не розглянута, що є порушенням, на думку позивача, її прав.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2018 року у задоволені позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Гусятинським РВ УМВС України в Тернопільській області 27 листопада 1996 року, АДРЕСА_1) до комісії з врегулювання майнових відносин реорганізованого ТОВ ім. Шевченка в особі Барабаша І.В. (село Сухостав Гусятинського району Тернопільської області0 про виділення майнових паїв в натурі - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Гусятинського районного суду від 22 листопада 2018 року та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що у рішенні Гусятинського районного суду Тернопільської області зазначено про неналежного відповідача, попри це, судом не взято до уваги той факт, що співвласники майнових паїв реорганізованого TOB ім. Шевченка, делегували свої повноваження голові комісії по врегулюванню майнових відносин.

Позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з позовом про визнання майнових прав, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Не зважаючи на це, суд не запропонував позивачу замінити відповідача, встановивши, що позов поданий не до тієї особи яка повинна бути відповідачем за даним позовом.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції не поступив.

В апеляційну інстанцію ОСОБА_1 не з'явилась і не повідомила причин неявки, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення.

Згідно до вимог ч.9 ст. 130 ЦПК України - у разі відмови адресата одержати судову повістку, особа, яка її доставляє, робить відповідну відмітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилась одержати судову повістку вважається повідомленою.

Представник відповідача Барабаш І.В. відмовився отримувати повістки на судові засідання призначені на 05.03. та 15.03.2019 року, що стверджується повернутими рекомендованими повідомленнями з відміткою працівника поштового відділення.

Враховуючи вимоги ст. 372 ч. 2 ЦПКУ, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи. Клопотань від учасників процесу про відкладення розгляду справи не поступило.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обставин на які посилається в позовній заяві і те, що саме комісією з врегулювання майнових спорів реорганізованого ТзОВ ім. Т. Шевченко порушено її права, тобто є неналежним відповідачем.

З даним висновком суду колегія погоджується.

За змістом статей 5, 7 - 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" майно колективного підприємства належить його членам па праві спільної часткової власності і його пайовий фонд майна складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових коштів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства).

Пунктом 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки", встановлено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування чи інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Згідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" при виході з підприємства його члени мають право на пай натурою, грошима або цінними паперами відповідно до розміру і структури пайового фонду чи в іншій за погодженням сторін формі.

Аналогічний підхід до реалізації права членів КСП на вільний вихід з цих підприємств із майновими паями є передбачений і Указом Президента України від 3 грудня 1999 року "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки".

Судом встановлено, що ОСОБА_1 уклала 18 письмових договорів купівлі-продажу без дати майнових паїв членів колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ ім. Шевченка на загальну суму 41 503 грн (а.с. 26-96).

27 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до голови комісії з врегулювання майнових відносин реорганізованого ТзОВ ім. Шевченка Барабаша І.В. із заявою про виділення в рахунок майнових паїв сільськогогосподарську техніку: ЗІЛ-ММЗ-554 1990 року, зерноочисну машину 1992 року, протруювач 1991 року, погрузчик ЗП-100 1992 року, протруювач ПС-100 1991 року та зернозагрузчики 1991 року, посилаючись на те, що має у власності майнові сертифікати на суму 40 000 грн. (а.с.11).

Відповідно до переліку пайового фонду реорганізованого ТзОВ ім. Шевченка Гусятинського району станом на 1 квітня 2000 року, зазначена сільськогосподарська техніка включена до переліку пайового фонду реорганізованого ТзОВ ім. Шевченка Гусятинського району та належить на праві спільної часткової власності співвласникам майнових паїв. (а.с.13-20).

Як слідує із виписки з протоколу загальних зборів с/г ТзОВ ім. Шевченка від 15 лютого 2000 року, загальні збори вирішили обрати комісію по врегулюванню майнових відносин в складі : ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с.24-25).

Відповідно до наказу директора ТзОВ ім. Шевченка Рогатинського З.М. від 03.05.2004 року № 5, головою комісії по врегулюванню майнових відносин призначено Барабаша Івана Васильовича. (а.с.133)

Як вбачається із змісту Положення про комісію з врегулювання майнових відносин, затвердженого загальними зборами членів ТзОВ ім. Шевченка 15 лютого 2000 року, комісія проводить уточнення пайового фонду і розмірів майнових паїв на момент реструктуризації ТзОВ, готує і подає на затвердження керівнику підприємства, зборам пайовиків документи, проводить заходи щодо виділення майна в натурі. (а.с.21-23).

Згідно до Типового Положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, затвердженого Постановою КМУ № 177 від 28.02.2001 року, комісія з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки (далі - комісія), створена з метою забезпечення захисту прав на пайовий фонд майна членів колективних сільськогосподарських підприємств (далі - підприємства), в тому числі реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства.

Комісія підзвітна у своїй діяльності зборам співвласників.

Підставою для виділення майнових паїв у натурі чи отримання їх вартості окремими особами є заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі. Такі заяви розглядають збори співвласників майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформляються протоколом зборів співвласників.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта про те, що відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції не врахував, що заміна відповідача може відбуватися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Положеннями частини 1 ст. 4, ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи норми вищезазначених статей ЦПК України суд вправі замінити відповідача або залучити співвідповідача лише за клопотанням позивача та не вправі робити це самостійно з власної ініціативи чи за клопотанням інших осіб, що беруть участь у справі, оскільки лише позивач наділений правом заявити ті чи інші вимоги і до тих чи інших осіб, які вважає повинні відповідати за його позовом із відповідним обґрунтуванням позовних вимог, зазначенням підстав позову (обставин справи та норм закону на підставі чого він вважає його вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення).

З матеріалів справи вбачається, що судом на стадії підготовчого провадження позивачу було роз'яснено, що ним подано позов до неналежного відповідача.

Клопотання від позивача про заміну відповідача на належного відповідача не надійшло.

Згідно пункту 3, 4 частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту статей 50 і 51 ЦПК України вбачається, що на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

Позивач визначила відповідачем у цій справі комісію з врегулювання майнових відносин реорганізованого ТОВ ім. Шевченка в особі голови Барабаша І.В. яка не має статусу окремої юридичної особи.

Якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Враховуючи вищенаведені норми права, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволені позовних вимог, оскільки комісія по врегулюванню майнових відносин реорганізованого ТОВ ім. Шевченка в особі голови Барабаша І.В. не зареєстрована як юридична особа, не має цивільної дієздатності, не наділена повноваженнями рішенням загальних зборів щодо вирішення даного питання, а тому не може бути відповідачем у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2018 року - залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 березня 2019 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Н.М. Храпак