Справа № 559/2140/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря Протас Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального закладу "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до КЗ "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 13 серпня 1990 року вона працювала на посаді санітарки палатної, а з 07 лютого 2003 року - на посаді молодшої медичної сестри палатної психоневрологічного відділення КЗ "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради.

Наказом №181 від 03 вересня 2018 року її було звільнено з роботи на підставі п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин своїх посадових обовязків. Вважає, своє звільнення незаконним, оскільки профспілковий комітет згоди на її звільнення не давав. Окрім того, як вона дізналася, підставою для її звільнення стали доповідні записки молодших сестер ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та лікаря-терапевта ОСОБА_7, згідно яких позивачем не здійснено належної передачі чергової зміни. Однак, вказане суперечить тому, що при здачі зміни молодшій сестрі ОСОБА_8 ніяких зауважень остання не висловлювала, про що зроблено відповідні записи в журналі прийому та здачі зміни. Не заперечує позивач той факт, що 02 травня 2018 року до неї було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за систематичне невиконання посадових обовязків. Після винесення догани, порушення трудової дисципліни позивач не порушувала, а тому вважає застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення не законним. Наказ про своє звільнення вважає безпідставним та протиправним, просить позовні вимоги задоволити, скасувати наказ про звільнення, поновити її на роботі, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає повністю. Підставою для винесення наказу про накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді догани стало систематичне невиконання нею своїх посадових обовязків. Підставою для накладення стягнення слугувало, виявлені факти недотримання санітарних норм, що були виявлені під час перевірки 4 поверху. На даний час стягнення у вигляді догани не знято. 09.08.2018 року на адресу керівництва закладу надійшли доповідні записки від молодших медичних сестер ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 О,В. та лікаря-терапевта ОСОБА_7, згідно яких ОСОБА_3 не здійснено належну передачу чергової зміни, двоє підопічних закладу, перебували з стані алкогольного спяніння, не належно здійснено прибирання туалетних кімнат, на 4 поверсі не здійснювалось провітрювання. Від ОСОБА_3, яка чергувала у ніч з 08.08.2018 на 09.08.2018 було витребувано пояснення. За результатами розгляду доповідних записок, дирекція закладу прийшла до висновку про невиконання ОСОБА_3 своїх посадових обовязків. Відповідно до посадової інструкції медичної сестри, на ОСОБА_3 поряд з іншими обовязками, покладено обовязок щодо прибирання жилих та допоміжних кімнат, здійснення постійного нагляду за підопічними. Вказаною посадовою інструкцією встановлюється персональна відповідальність працівників за невиконання або неналежне виконання покладених обовязків. Відповідно до ст. 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення догана або звільнення. Оскільки, до ОСОБА_3 вже було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, а вказаний проступок вчинено протягом року з дня накладення стягнення, до ОСОБА_3 застосовано стягнення у вигляді догани. Просить в задоволення позовних вимог відмовити за безпідставністю

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Вказує, що покладені обовязки виконувала добросовісно, керівництвом закладу необґрунтовано застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, оскільки не наведено конкретних фактів допущення невиконання покладених обовязків, обмежившись лише загальними посиланням на їх систематичне не виконання. Крім того, профспілковий комітет не надав згоди на її звільнення, а посилання відповідача на той факт, що відповідь профспілкового комітету не містить жодних вагомих аргументі з приводу відсутності підстав для її звільнення вважає безпідставним.

Представник відповідача позов не визнав, вважає накладення стягнення у вигляді звільнення з посади позивача підставним, проведеним у відповідності до вимог діючого законодавства, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши всі докази, подані на підтвердження позовних вимог та на їх заперечення, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України, кожна сторона має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 13 серпня 1990 року працювала на посаді санітарки палатної в Дубенському будинку-інтернаті (в подальшому на посаді молодшої медичної сестри (санітарки палатної) в КЗ "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради), що підтверджується записами в трудовій книжці. (а.с.9-11)

Відповідно до наказу №181 від 03.09.2018 року ОСОБА_3 звільнено з посади молодшої медичної сестри (санітарки палатної) з 03.09.2018 року за систематичне невиконання без поважних причин своїх посадових обов'язків (а.с.93)

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_3 допустила порушення своїх трудових обовязків, в звязку з чим до неї було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. З приводу невиконання нею своїх посадових обовязків, працівниками закладу керівництву було подано доповідні записки, за результатом розгляду яких було прийнято рішення про застосування до ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення. Оскільки, в травні 2018 року ОСОБА_3 була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, тому за повторне вчинення дисциплінарного проступку, до неї було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що 09.08.2018 року прийшовши на зміну, виявила, що приміщення на поверсі, на якому чергувала ОСОБА_3 знаходиться в незадовільному стані, не прибрано в туалетних кімнатах, в коридорі, не провітрено приміщення, двоє підопічних знаходились в стані алкогольного спяніння. З приводу виявлених фактів, працівники, які перебували на зміні ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, написали пояснюючі записки.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що зміни вона ніколи не приймала, тому що вона працювала на харчоблоці. Лікарем ОСОБА_7 було виявлено недоліки після нічної зміни, коли чергувала ОСОБА_3 Санітарка ОСОБА_4 пояснила, що вона прийняла зміну в належному стані. Доповідні вона писала без будь-якого примусу. Оскільки, прийняли зміну в неналежному стані, то змушені були все прибрати.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що прийняла зміну після чергування ОСОБА_3, будь-яких недоліків виявлено не було. На своїй зміні, лікарем ОСОБА_7 було виявлено, що в туалеті у підопічних мокро, то вона сказала, що їх усуне. Доповідну щодо невиконання ОСОБА_3 своїх посадових обовязків написала під тиском керівництва закладу, фактів, що викладені у вказаній доповідній записці вона не бачила. Так вчинила тому, що боялася звільнення.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що зміну після чергування ОСОБА_3 приймала ОСОБА_4 Після 8 години прийшла лікар ОСОБА_7 та виявила, що приміщення знаходяться в неналежному стані. З приводу цього ними було написана доповідна без будь-якого примусу.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що стягнення може бути накладено за порушення трудової дисципліни. При цьому закон вимагає, аби факт такого порушення був належним чином зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних

Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник, або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Всупереч вказаним вимогам пояснень ОСОБА_3 жодних пояснень з приводу невиконання службових обовязків не надавала.

Згідно ч. 2 ст.252 КЗпП України визначено, що зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виробничих профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

В даному випадку профспілковий комітет прийняв рішення про відмову в наданні згоди на звільнення ОСОБА_3 (а.с.7-8)

Правовою підставою звільнення за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП є систематичне невиконання трудових обов'язків саме без поважних причин. При відсутності цієї складової відсутні підстави для звільнення.

В матеріалах справи відсутні докази систематичного невиконання ОСОБА_3 обовязків, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани накладено безпідставно.

За таких обставин суд вважає, що звільнення позивача з посади молодшої медичної сестри (санітарки палатної) КЗ "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради відбулось з порушенням норм КЗпП України, а тому приходить до висновку про необхідність скасування наказу про звільнення.

Статтею 235 КЗпП України передбачається, що у разі звільнення без законної підстави, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи. Середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують місяцю звільнення з роботи.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100.

З урахуванням цих норм, зокрема абзацу третього пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пункту 5 Порядку основою для обчислення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці, згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

З наданого розрахунку заробітна плата ОСОБА_3 за останні 2 місяці становить 4344,52 гривень. Середньогодинний розмір заробітної плати становить 26,33 гривень. Борг за час вимушеного прогулу з 03 вересня 2018 року по 07 березня 2019 року становить 27330,54 гривень. Отже, вказана сума підлягає стягненню з відповідача - КЗ "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради на користь ОСОБА_3

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належатьвитрати на професійну правничу допомогу ( п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача (п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Позивач звільнений від сплати судового збору в справах про поновлення на роботі, а тому судовий збір в розмірі 704,80 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Згідно п.1 ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно розрахунку витрат на надання правової допомоги, вставлено, що витрати ОСОБА_3І, пов'язані з виконанням Договору про надання правової допомоги склали 5136 гривень (а.с. 95).

Керуючись ст.ст. 10,81,259,263-265 ЦПК України 74,75, 252 КЗпП України, ст. 91 ЦК України, суд-,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до Комунального закладу "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ №181 від 03 вересня 2018 року про звільнення ОСОБА_3 з посади молодшої сестри медичної (санітарки палатної).

Поновити ОСОБА_3 на посаді молодшої сестри медичної (санітарки палатної) Комунального закладу "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради з 03 вересня 2018 року.

Стягнути з Комунального закладу "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради (, адреса вул.Широка, 3 м.Дубно Рівненської області) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса вул.Мельника, 9 м.Дубно Рівненської області) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03 вересня 2018 року по 07 березня 2019 року 27330 (двадцять сім тисяч триста тридцять) гривень 54 копійок, без урахування податків та зборів, виходячи з середньоденної заробітної плати в розмірі 4344,52 гривень.

Стягнути з Комунального закладу "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради (, адреса вул.Широка, 3 м.Дубно Рівненської області) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса вул.Мельника, 9 м.Дубно Рівненської області) понесені судові витрати, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 5136 (пять тисяч сто тридцять шість) гривень.

Стягнути з Комунального закладу "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради (, адреса вул.Широка, 3 м.Дубно Рівненської області) в дохід держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_3 та стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12.03.2019 року.

Суддя: