Справа 237/5244/18
Номер провадження 2/237/1667/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.18 м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Медведського М.Д.,

при секретарі: Махно Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.01.2012 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір позики, згідно якого позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 10000000 (десять мільйонів) грн., що підтверджується договором та розпискою. Позичальник зобовязався повернути всю суму позики до 01.07.2018 року, однак до теперішнього часу так і не повернув. Від будь-яких зустрічей та перемовин ОСОБА_4 відмовляється. Також 17.01.2012 року було укладено договір поруки з ОСОБА_3, який поручився за своєчасне виконання зобовязань по вище зазначеному договору позики. Оскільки сплинув строк повернення суми позики, відповідач її добровільно не повертає, просить стягнути солідарно з відповідачів суму боргу в розмірі 10000000 грн., відсотки на рівні облікової ставки НБУ за весь час користування позикою з 01.07.2018 року по 31.07.2018 року в розмірі 24658,00 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляду справи в його відсутність, вимоги, викладені у заяві, підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

17 січня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір позики грошей, який посвідчений Сніжнянською державною нотаріальною конторою за р. № 1-67.

Згідно п. 1 вказаного Договору позики грошей від 17.01.2012 року Позивач передав Відповідачу ОСОБА_4 суму позики в розмірі 10000000 грн., яка була отримана нею до моменту підписання цього договору в повному обсязі готівкою. Позика є безпроцентною.

Згідно п. 2 Договору позичальник зобовязується повернути позику позикодавцю не пізніше 01.07.2018 року у безготівковій формі шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок позикодавця, в такому випадку зобовязання вважається виконаним з моменту зарахування коштів на рахунок.

Відповідно до п. 7 Договору у разі прострочення виконання зобовязання Позичальником за даним Договором, Позичальник зобовязаний сплатити Позикодавцю пеню в розмірі 3% від суми простроченого зобовязання за кожний день прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

На виконання Договору позики грошей від 17.01.2012 року між сторонами було укладено договір поруки, згідно якого ОСОБА_3 поручився перед ОСОБА_2 за виконання ОСОБА_4 свого обовязку за договором позики грошей на суму 10000000 (десять мільйонів) грн., укладеним між кредитором і боржником 17.01.2012 року. Поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обовязку в повному обсязі і відповідає перед кредитором за порушення зазначеного зобовязання боржником. Строк виконання зобовязання за основним договором становить 01.07.2018 року.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, на підставі вище викладеного, суд задовольняє позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача суми основного боргу за договором позики в розмірі 10000000 грн., суми

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 551, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 10000000 (десять мільйонів) грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 проценти на рівні облікової ставки Національного банку України за весь час користування позикою з 01 липня 2018 року по 31 липня 2018 року у сумі 10000000 (десять мільйонів) грн., три відсотка річних від простроченої суми позики за весь час прострочення з 01.07.2018 року по 31.07.2018 року в сумі 24658 (двадцять чотири тисячі шістсот пятдесят вісім) грн., а всього 10008810 (десять мільйонів вісім тисяч вісімсот десять) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Марїнський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 10 січня 2019 року.

Суддя М.Д.Медведський

Дата документу 25.02.2019