Справа № 149/463/19
Провадження №2/149/288/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
18.03.2019 Хмільницький міськрайонний суд в складі:
головуючого (ї) судді Войнаревич М. Г.
при секретарі Паламарчук Л. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача без заявлених самостійних вимог: Хмільницький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області про встановлення батьківства , -
В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача без заявлених самостійних вимог: Хмільницький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області про встановлення батьківства.
Позовні вимоги мотивовані тим, що його мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_5 не перебували в зарєстрованому шлюбі. Після його народження, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1, мати зареєструвала позивача за своїм прізвищем. З 2005 року батько постійно проживав разом з ними по АДРЕСА_1. Таким чином в свідоцтві про народження ОСОБА_1 батьком значиться ОСОБА_6, а не "ОСОБА_5", відомості про батька дитини в актовий запис про його народження внесені у відповідності до ст. 135 СК України.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. У зв'язку з тим, що він за життя визнавав себе батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, але в свідоцтві про народження дитини, відомості про батька були записані зі слів матері, позивач вимушений звернутися із даним позовом до суду. Встановлення батьківства необхідне ОСОБА_1 для забезпечення його особистих немайнових прав та продовження роду ОСОБА_5.
Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити, також не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує.
Представник третьої особи Хмільницького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Щодо задоволення позовних вимог не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 жодного разу в судові засідання не з'являлися, про причини своєї неявки суду не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені завчасно і належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили та не подали відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини в їх сукупності та співставленні.
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 18.02.2000 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого у відповідності до ст. 135 СК України записано ОСОБА_6, а матір'ю ОСОБА_2 (а.с.6).
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 26.03.2018 року(а.с.8).
Відповідно до довідки Рибчинецької сільської ради від 11.02.2019 року № 82 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 проживали однією сім'єю в цивільному шлюбі (а.с.9).
ОСОБА_5 на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою Рибчинецької сільської ради № 82 від 11.02.2019 року(а.с.9), витягами з погосподарських книг(а.с.10,11,12) .
Факт, що ОСОБА_5 визнавав себе батьком відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується спільним проживанням, довідкою Рибчинецької сільської ради від 11.02.2019 року № 82 (а.с.9), витягами з погосподарських книг(а.с.10,11,12).
Відповідно до норм законодавства, визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, може відбуватися: за спільною заявою матері та батька дитини (ст. 126 СК України); у судовому порядку (ст. 128 СК України).
Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Мета визнання батьківства полягає у підтвердженні (констатації) вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Встановлення батьківства розглядається також як засіб захисту прав дитини, тобто захід, спрямований на відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав дитини. Така сутність цього юридичного факту обумовлюється тим, що визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов'язків, зокрема обов'язку з утримання дитини.
Згідно СК України підставою для визнання батьківства можуть слугувати будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України (ч. 2 ст. 128 СК України).
ЄСПЛ прагне в питанні встановлення батьківства врахувати не тільки інтереси біологічного батька, але й перш за все, інтереси самої дитини. Тому, суд, як орган державної влади, здійснюючи правосуддя поряд з вирішенням конкретних правових спорів реалізує державну політику в тому числі в сфері охорони дитинства. Держава через свої судові органи сприяє підтвердженню юридичного зв'язку між дитиною та іншими особами не стільки заради підтвердження власне біологічного походження скільки прагнучи створити для дітей, народжених поза шлюбом, можливість виховання у повній сім'ї. Суд приймає до уваги те, що встановлення батьківства породжує низку юридичних наслідків , серед яких виникнення взаємних прав та обов'язків дитини і батьків.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.
Відповідно до роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_5 визнавав себе батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа не заперечує, щодо задоволення позовних вимог, факт батьківства підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 122, 126, 127, 128, 135 Сімейного кодексу України 12, 76-80, 141, 265, 268, 352 ЦПК України,-
Позовні вимоги ОСОБА_1про встановлення батьківства задовольнити.
Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, рідним батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Судові витрати залишити за сторонами.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Войнаревич М. Г.