Справа № 461/1221/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/1237/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні позивача ОСОБА_1 , його представниці Сливки ОСОБА_2 ., представниці третьої особи ТзОВ «ДТК-Львів» Тищук Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова в складі судді Юрківа О.Р. від 17 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТК-Львів» про визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради,-

в с т а н о в и л а :

рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТК - Львів» про визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Вказане рішення оскаржив Іваночко З ОСОБА_3 В.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2017 року скасовано та провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТК-Львів» про визнання незаконного та скасування ухвали Львівської міської ради закрито.

Постановою Верховного Суду від 13 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 06 червня 2017 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задоволити. Вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, висновки не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначає, що суд в оскаржуваному рішенні зазначає, що позивачем не представлено доказів на підтвердження факту належності спірної ділянки до прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_1 та посилається на рішення № 1627 Львівської міської ради трудящих від 31.10.1953 року, проте не згадує про копію нанесеного місця розташування прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , яка була подана ним в якості доказу до матеріалів справи і є основним доказом по справі. Вказує, що суд не взяв до уваги доказів, які свідчили про те, що Львівська міська рада вийшла за межі своїх повноважень і погодила ТзОВ «ДТК-Львів» місце розташування земельної ділянки площею 0,0148 га, яка включає в себе частину прибудинкової території будинку на АДРЕСА_1 , чим порушує права його мешканців.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що відповідач повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки представника суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Клопотання про відкладення розгляду справи представника відповідача з посиланням на участь у іншому судовому засіданні, зважаючи на тривалий розгляд даної справи судами різних інстанцій; наявність ряду юристів у відповідача, що є органом місцевого самоврядування та взмозі забезпечити явку іншого представника; призначення судового розгляду даної справи заздалегідь та відсутність будь-яких доводів про пріоритетність судового розгляду іншої справи, - колегія суддів вважала безпідставним.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представниці на підтримання апеляційної скарги, представниці третьої особи в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, а також інших усних та письмових заяв та пояснень учасників справи у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на п.34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 124, ст.ст. 39, 42, 89, 90, 152 Земельного кодексу України, ч.1 ст. 55 Конституції України, п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води), ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, ст.ст.16, 21, 321, 393 ЦК України та відмовляючи в позові, виходив з того, що ухвалою Львівської ради №3012 від 26.12.2013 року «Про погодження ТзОВ «ДТК - Львів» місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. АДРЕСА_2 ,22» погоджено ТзОВ «ДТК - Львів» місце розташування земельної ділянки та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0148 га вул. Сянській, 22 в оренду терміном на 10 років для будівництва та обслуговування житлових та громадських будівель за рахунок земель, що не надані у власність або користування. Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради Депутатів трудящих №1627 від 31.10.1953 року, за результатами розгляду матеріалів представлених міжміським бюро технічної інвентаризації по обміру земель та висновків міської земельної комісії про реєстрацію документів на право користування земельними ділянками, вирішено: по кварталу № 350: 1.Залишити в користуванні земельні ділянки відповідно до існуючих норм за землекористувачами у таких розмірах: А) за будинкоуправлінням № 217 Шевченківського району на вул.Сянській при будинку №20 379,30 кв.м.; Б) за будинкоуправлінням № 216 Шевченківського району на вул.Підмурній при будинку №5 308,80 кв.м.; 2. Зарахувати до міського земельного фонду земельні ділянки на вул.Сянській б/н 2 616,30 кв.м. 3. Зобов`язати виконком Шевченківської райради депутатів трудящих до І.ХІІ.1953 року подати до виконкому Львівської міської ради Депутатів трудящих пропозиції про подальше користування земельними ділянками, зарахованих до міського земельного фонду по цьому кварталу. Згідно довідки Державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями Відділу Держземагентства у м. Львові Львівської області Головного управління Держземагентства у Львівській області № 40/01-15/2288 від 26.06.2013 року, земельна ділянка на вул. Підмурній, АДРЕСА_1 вул. АДРЕСА_2 20 у м. Львові відноситься до земель м.Львова, що не надані у власність або користування. Відповідно до довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №4212 від 10.09.2014 року, матеріали інвентаризаційної справи будинку АДРЕСА_3 5 АДРЕСА_1 , за вказаним будинком закріплено земельну ділянку площею 308,80 кв.м., з них площа піж житловою забудовою 257,20 кв.м., та площа двору 51,50 кв.м. Матеріали інвентаризаційної справи не містять відомостей про приналежність земельної ділянки площею 0,0148 га (148 м.кв.), розташованої між будинками на АДРЕСА_4 . АДРЕСА_2 та Підмурній, 5 (Сянська, АДРЕСА_5 ) до прибудинкової АДРЕСА_6 будинку АДРЕСА_1 . Згідно Листа Відділу Держземагентства у м. Львові Львівської області Головного управління Держземагентства у Львівській області №40/11/664 від 11.09.2014 року, земельна ділянка на АДРЕСА_5 , яка розташована між будинками по АДРЕСА_7 Підмурна, АДРЕСА_1 вул АДРЕСА_8 Сянська, АДРЕСА_9 (згідно представленого плану земельної ділянки) не відноситься до прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_1 , а відноситься до земель м.Львова, що не надані у власність або користування (згідно списку землекористувачів та землевласників Шевченківського району м. Львова, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 06.02.98 р. за №51 «Про інвентаризацію земель м. Львова»). За категорією земель дана земельна ділянка відноситься до земель житлової та громадської забудови. Позивачем не представлено доказів на підтвердження факту належності спірної земельної ділянки до прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_1 . Щодо покликань позивача на рішення №1627 Львівської міської ради трудящих від 31.10.1953 року, яким залишено у користуванні будинкоуправління нр. 216 Шевченківського району на вул. Підмурній при будинку нр.5 земельну ділянку у розмірі 308,80кв.м., слід зазначити, що оскільки із закріпленої за будинком АДРЕСА_1 вул. Підмурній земельної ділянки площею 308,80м.кв. - 257,20м.кв. знаходяться під житловою забудовою та 51,60м.кв. є площею двору, то земельна ділянка на АДРЕСА_4 . АДРЕСА_5 яка розташована між будинками на АДРЕСА_1 5 - АДРЕСА_9 площею 0,0148 га (148м.кв.) не належить до прибудинкової території буд. АДРЕСА_1 , що також підтверджується і генеральним планом земельної ділянки на вул. Підмурній, Суд вважав, що права та інтереси позивача та мешканців суміжних будинків не порушені. Порушення прав, свобод та інтересів особи наявне тоді, коли стались зміни стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто відбулось припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку в публічно-правових відносинах. Також суд не взяв до уваги покликання позивача на те, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства погодив ТзОВ «ДТК-ЛЬВІВ» місце розташування земельної ділянки та надав дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_4 . АДРЕСА_5 , оскільки Львівська міська рада, як орган місцевого самоврядування, вправі розпоряджатися майном, що є у комунальній власності на власний розсуд у відповідності до вимог Конституції України та законів. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки оскаржувана ухвала не порушує законних прав та інтересів як позивача так і третіх осіб.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи, суперечать обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської міської ради, за участю третьої особи ТзОВ «ДТК - Львів», у якому просив: визнати незаконною та скасувати ухвалу Львівської міської ради 13-ої сесії 6-го скликання №3012 від 26.12.2013 року «Про погодження ТзОВ «ДТК - Львів» місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_4 . Сянській АДРЕСА_5 ».

В обґрунтування позову покликався на те, що оскаржуваною ухвалою Львівської міської ради 13-тої сесії 6 скликання №3012 від 26.12.2013 року ТзОВ «ДТК - Львів» погоджено місце розташування земельної ділянки та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. АДРЕСА_5 . На даний час виготовлено проект ухвали про затвердження ТзОВ «ДТК - Львів» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_4 . АДРЕСА_5 , який пройшов усі погодження. Позивач та мешканці будинків на АДРЕСА_1 та Сянській, 20 у м.Львові заперечують проти відведення земельної ділянки площею 0,0147 га. на АДРЕСА_5 в оренду терміном на 10 років для будівництва ТзОВ «ДТК - Львів», оскільки оскаржуваною ухвалою було включено приблизно 1/3 частини всієї площі прибудинкової території на АДРЕСА_1 . Оскільки вважає, що оскаржувана ухвала Львівської міської ради порушує законні права та інтереси його та мешканців будинку.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, що беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Також, відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України (в редакції чинній на даний час), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України(в редакції чинній на даний час), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 48 ЦПК України (в редакції чинній на даний час та на час ухвалення оскаржуваного рішення), сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України (в редакції чинній на даний час), суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України (в редакції чинній на даний час), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами). Разом з тим і суд зобов`язаний роз`яснити позивачу наслідки подання позову до неналежного відповідача (відповідачів) та його право подати клопотання про залучення належного, заміни неналежного належним, залучення співвідповідача, тощо. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача, співвідповідача (чи при його (належного відповідача) відсутності) задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позовні вимоги без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача чи співвідповідача). Без такого залучення чи залучення такої особи як третьої, особа прав та інтересів якої стосується спір позбавляється ряду процесуальних прав, зокрема, прав на участь у розгляді як відповідач, висловлення своєї позиції по суті спору як відповідачем, заявлення клопотань, висловлення своєї позиції по суті спору із поданням доказів, тощо, крім цього заявлення зустрічного позову, подання заяви про застосування строку позовної давності, та ін. Правом на заявлення клопотання про заміну неналежного відповідача належним, залучення співвідповідача наділений виключно позивач, який у випадку заміни відповідача (відповідачів), залучення нового, зобов`язаний вказати вимоги до нового відповідача (відповідачів) та підстави заявлення таких саме до нього.

Із наведеного вище вбачається, що позивачем оспорено ухвалу Львівської міської ради 13-ої сесії 6-го скликання №3012 від 26.12.2013 року «Про погодження ТзОВ «ДТК - Львів» місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Сянській,22», однак відповідачем до участі у справі залучено лише орган місцевого самоврядування, яким таке рішення винесено. Особи ж прав та обов`язків яких таке рішення прямо стосується, а саме ТзОВ «ДТК Львів» до участі у справі не залучено як співвідповідача, хоча можливе рішення суду про задоволення позову та скасування згаданої ухвали органу місцевого самоврядування (що для них породило певні наслідки) відповідно прямо впливатиме на їх права та законні інтереси, оскільки знівелює передумови для настання відповідних наслідків, тобто змінюватиме правовідносини, що виникли на підставі оскаржуваного рішення та в подальшому змінювались. Крім цього, будучи навіть залученими до участі у справі як третя особа, така особа позбавляються ряду процесуальних прав, якими наділений відповідач, зокрема, права на подання зустрічного позову, подання заяви про застосування строків позовної давності, і т.д., про що йшлося.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції вказаних вимог закону не дотримано.

Так, судом на обговорення вказане питання (про залучення співвідповідача) не ставилось та позивачу таке його право не роз`яснювалось, відповідно і позивач такого права не реалізовував у спосіб залучення належного відповідача (співвідповідача) чи відмову у залученні такого із настанням відповідних наслідків, про що він повинен був бути поінформованим судом.

Без залучення згаданої особи, для якої таке рішення створює відповідні права та обов`язки та відповідно вимоги про визнання недійсним та скасування такого прямо впливає на його права та інтереси як особи, щодо якої видано таке рішення, оскільки змінює правовідносини та призводить до нових наслідків, суд не взмозі давати оцінку підставам та предмету позову та виносити рішення по суті такого спору, оскільки без залучення належного відповідача (співвідповідача) на права та обов`язки впливатиме таке судове рішення суд вирішувати питання про задоволення позову не взмозі.

Зважаючи на вказане, неможливість залучення згаданого співвідповідача на стадії апеляційного розгляду чи направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції для виконання таких вимог закону судом першої інстанції та істотність такого процесуального порушення, що впливає на вирішення спору вцілому, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні.

Вказане відповідає, також, і правовим позиціям викладеним у постановах Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №183/2587/16 (провадження 61-21489св18), від 14.11.2018 року у справі №183/2587/16 (провадження 61-21489св18), від 20.12.2018р. у справі №466/10381/16-ц, від 29.05.2019р. у справі № 459/2186/16-ц, від 29.08.2019 року у справі № 450/1455/17 з подібними процесуальними правовідносинами, що повинні бути враховані, зокрема, і судом апеляційної інстанції при розгляді справи.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими та таку задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2017 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТК-Львів» про визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра