Справа № 549/660/18
Провадження № 2/549/25/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Глущенко Н.М.

за участю: секретаря Міщенко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чорнухи справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом який обґрунтовував тим, що згідно договору купівлі-продажу укладеного між ними та ОСОБА_2 на підставі результатів біржових торгів на Лубенській філії Полтавської регіональної аграрно-промислової біржі від 22.04.1999 року, він придбав житловий будинок площею 66 кв.м. з господарськими будівлями, який розташований за адресою: вул.Ярівська,15 с.Кізлівка Чорнухинського району Полтавської області.

Згідно законодавства чинного на час укладення договору, він не підлягав нотаріальному посвідченню.

На даний час позивач має намір продати вищевказаний житловий будинок, однак здійснити це неможливо у звязку з тим, що договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально.

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд визнати договір купівлі-продажу між ним та ОСОБА_2 на підставі результатів біржових торгів на Лубенській філії Полтавської регіонально-промислової біржі від 22.04.1999 року дійсним та визнати за ним право власності на даний житловий будинок.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути цивільну справу без його участі позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність.

Враховуючи те, що представником відповідача було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі результатів біржових торгів на Лубенській філії Полтавської регіональної аграрно-промислової біржі від 22.04.1999 року, позивач придбав житловий будинок площею 66 кв.м. з господарськими будівлями, який розташований за адресою: вул.Ярівська,15 с.Кізлівка Чорнухинського району Полтавської області зареєстрованого ЛФ ПРАПБ за №Н/75, що підтверджується його копією (а.с.15).

Відповідно до ст.ст.153, 224 ЦК України (в редакції 1963 р.), чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

За договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам, а згідно з п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 28.04.1978 року № 3 із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму ВСУ від 25.12.1992 року за № 13, від 25.05.1998 року за № 15, з підстав неодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідають до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі - продажу, в тому числі при придбанні на біржових договорах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини.

Договір купівлі-продажу від 22.04.1999 року був укладений до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Таким чином, право власності на придбане майно до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року набувається в порядку, який існував на час його придбання.

У п.4постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» розяснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.

Відповідно до ст.47 ЦК України (в редакції 1963 р.) нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу, яка передбачає, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

З урахуванням викладених обставин, положень законодавства, приймаючи до уваги що на сьогоднішній час втрачена можливість нотаріального посвідчення договору, сторонами угоди було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору і вони виконані повністю, суд вважає, що наявні підстави для визнання договору дійсним згідно з ч.2 ст.47 ЦК України (в редакції1963 р.).

Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч.2ст.47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 р. №121, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.1998 р. за №399/2839, державну реєстрацію права власності на обєкти нерухомого майна, серед іншого, на підставі договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею, здійснюють державні комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації.

Згідно розяснення Міністерства юстиції України №17-12/44 від 10.04.98 року щодо діяльності товарних бірж вбачається, що беручи до уваги вимоги ст.227 ЦК України ( в редакції 1963 року), яка передбачає особливі умови щодо договорів купівлі-продажу будинку (його частини), якщо хоча б однією із сторін є громадянин, вважаємо, що такі договори, укладені та зареєстровані біржами з дотриманням закону, підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї вимоги згідно з ст.47 ЦК тягне недійсність договору. Таким чином, зазначений договір набуватиме чинності з моменту його нотаріального посвідчення.

На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.47, 153, 224 ЦК України ( в ред.. 1963р.), ст.ст. 12,13,258,263,265,354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку площею 66 кв.м. з господарськими будівлями: погріб «Г», сарай «Б», вбиральня «В», гараж «Е», саж «Д», ворота №1, огорожа №2, вигрібна яма №3, розташованого по вул.Ярівській,15 с.Кізлівка Чорнухинського району Полтавської області зареєстрованого ЛФ ПРАПБ за №Н/75, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі результатів біржових торгів на Лубенській філії Полтавської регіонально-промислової біржі від 22.04.1999 року дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 жителем ІНФОРМАЦІЯ_2 правовласності на житловий будинок площею 66 кв.м. з господарськими будівлями: погріб «Г», сарай «Б», вбиральня «В», гараж «Е», саж «Д», ворота №1, огорожа №2, вигрібна яма №3, розташованого по вул.Ярівській,15 с.Кізлівка Чорнухинського району Полтавської області зареєстрованого ЛФ ПРАПБ за №Н/75 придбаного згідно договору купівлі-продажу на підставі результатів біржових торгів на Лубенській філії Полтавської регіональної аграрно-промислової біржі від 22.04.1999 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Чорнухинський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя