Провадження № 2/686/3314/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2019

11 жовтня 2019 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Перун А.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,в особі законного представника ОСОБА_6 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів орган опіки та піклування Хмельницької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та просив визнати їх такими що втратили право користування жилим приміщення за адресою АДРЕСА_1 та виселити іх.

16 червня 2007 року між АКБ «Форум»(правонаступник ПАТ «БАНК ФОРУМ») та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №0120/07/17-N на суму 35000 доларів США для купівлі квартири на вторинному ринку на строк до 15 червня 2017 року. Забезпеченням виконання кредитних зобов`язань є іпотека нерухомого майна, квартири АДРЕСА_2 , що належала на праві власності ОСОБА_6 відповідно договору іпотеки від 16 червня 2007 року.

01 листопада 2017 року банк відступив позивачу по справі вимоги за кредитним договором №0120/07/17-N від16.06.2007 року та договором іпотеки від 16.06.2007 року. Був укладений Договір про відступлення права вимоги №847-Ф за кредитним договором та Договір про відступлення прав за іпотечним договором.

Отже позивач набув прав кредитора та іпотекодержателя щодо ОСОБА_6 замість ПАТ «Банк Форум».

Внаслідок невиконання зобов`язань по кредиту виникла заборгованість в сумі 35 867,97 доларів США, що стало підставою звернення до суду.

22.04.2010 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №2-294/10 ухвалено рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про розірвання кредитного договору від 16.06.2007 року між банком та ОСОБА_6 , стягнення на предмет іпотеки-трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 шляхом проведення прилюдних торгів, виселення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 з квартири без надання іншого житла.

12.01.2018 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/23033/17 за заявою ОСОБА_3 замінено стягувача у справі №2-294/10.

05.02.2018 року суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Козак О.В. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 про стягнення заборгованості вирішено стягнути заборгованість за кредитним договором №0120/07/17-N від16.06.2007 року в розмірі 817 829,85 грн. та судові витрати.

02.08.2018 року ОСОБА_3 на підставі іпотечного застереження набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Після реєстрації права власності на квартиру позивач отримав довідку №5042/03-10 про зареєстрованих осіб у даній квартирі, з якої стало відомо про зареєстрованих ОСОБА_6 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою квартири АДРЕСА_2 .

Позивач, обґрунтовуючи вимогу припиненням права власності на спірне майно ОСОБА_6 , вважає відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 у відповідності до ст..405 Цивільного кодексу України.

Представник позивача позов підтримала. Повідомила суд про існування рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.06.2019 року у справі №560/1020/19, за яким зобов`язано відділ реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради вирішити питання про зняття з реєстрації ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до заяви ОСОБА_3 . Рішення набуло законної сили 30 липня 2019 року. Уточнила позов та просила вирішити питання щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 . Представники відповідачів позов не визнали та просили відмовити у задоволені, оскільки це суперечить інтересам дітей. Діти проживають в орендованій квартирі. Доказів на підтвердження статусу опікуна ОСОБА_12 не представлено. Третя особа дала висновок про недоцільність виселення неповнолітніх дітей.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 мають батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , що підтверджується їх свідоцтвами про народження. Докази опікунства ОСОБА_6 суду не представлено.

Відповідно до положення статей 64, 156 Житлового кодексу Української РСР до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Дана позиція також висловлена в рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99.

16 червня 2007 року між АКБ «Форум»(правонаступник ПАТ «БАНК ФОРУМ») та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №0120/07/17-N на суму 35000 доларів США для купівлі квартири на вторинному ринку на строк до 15 червня 2017 року. Забезпеченням виконання кредитних зобов`язань є іпотека нерухомого майна, квартири АДРЕСА_2 , що належала на праві власності ОСОБА_6 відповідно договору іпотеки від 16 червня 2007 року.

01 листопада 2017 року банк відступив позивачу по справі вимоги за кредитним договором №0120/07/17-N від16.06.2007 року та договором іпотеки від 16.06.2007 року. Був укладений Договір про відступлення права вимоги №847-Ф за кредитним договором та Договір про відступлення прав за іпотечним договором.

Отже позивач набув прав кредитора та іпотекодержателя щодо ОСОБА_6 замість ПАТ «Банк Форум».

Внаслідок невиконання зобов`язань по кредиту виникла заборгованість в сумі 35 867,97 доларів США, що стало підставою звернення до суду.

22.04.2010 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №2-294/10 ухвалено рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про розірвання кредитного договору від 16.06.2007 року між банком та ОСОБА_6 , стягнення на предмет іпотеки-трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 шляхом проведення прилюдних торгів, виселення ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 з квартири без надання іншого житла.

Таким чином на момент реєстрації неповнолітніх відповідачів ОСОБА_14 2014 р.н., ОСОБА_15 2012 року народження, відносно їх батька вирішено питання щодо виселення з квартири АДРЕСА_2 . Відповідно до Постанови Верховного Суду у справі № 638/14123/14-ц від 27.12.2018 року, якщо спірна квартира передана в іпотеку ще до реєстрації у ній неповнолітніх дітей, а отже, на час укладення іпотечного договору діти не мали права власності чи права користування нею, що у свою чергу унеможливлює порушення їхніх прав на житло, проте діти набули права користування цим житлом як члени сім`ї власника, відповідно до статті 405 ЦК України, статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», та зберігають це право протягом часу перебування будинковолодіння в іпотеці.

12.01.2018 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/23033/17 за заявою ОСОБА_3 замінено стягувача у справі №2-294/10.

05.02.2018 року суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Козак О.В. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 про стягнення заборгованості вирішено стягнути заборгованість за кредитним договором №0120/07/17-N від16.06.2007 року в розмірі 817 829,85 грн. та судові витрати.

02.08.2018 року ОСОБА_3 на підставі іпотечного застереження набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

З довідки №5042/03-10 про зареєстрованих осіб у квартирі стало відомо про зареєстрованих ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою квартири АДРЕСА_2 .

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.06.2019 року у справі №560/1020/19 зобов`язано відділ реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради вирішити питання про зняття з реєстрації ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до заяви ОСОБА_3 . Рішення набуло законної сили 30 липня 2019 року.

Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути спростовані у загальному порядку особою, яка не брала участі в справі, в якій такі обставини були встановлені(ч.5 ст.82 ЦПК).

За висновком органу опіки та піклування підтверджено статус ОСОБА_6 як законного представника відповідачів, адресу проживання ОСОБА_16 та ОСОБА_15 за адресою орендованої квартирии АДРЕСА_3 . Визначено за недоцільне визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 .

ОСОБА_17 -яких доказів на підтвердження здійснення дієвих перешкод у користуванні неповнолітніми відповідачами спірною квартирою суду не представлено.

За змістом частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При цьому ЦК України, як і спеціальний Закон України «Про іпотеку», не містять норм, які б зменшували або обмежували право членів сім`ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Права власника житлового будинку, квартири визначеніст. 383 ЦК Українитаст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно дост.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні`зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

Зважаючи на те, що Хмельницьким окружним адміністративним судом прийнято рішення 27 червня 2019 року про зобов`язання відділ реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради вирішити питання зняти з реєстрації ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , а рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22.04.2010 року виселено ОСОБА_6 з вказаного приміщення, власником квартири зареєстровано позивача, права якого реєстрацією відповідачів порушені, суд приходить до обґрунтованого висновку, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав. Отже зміна власника житла квартири за адресою АДРЕСА_1 , позбавляє відповідачів, які є дітьми ОСОБА_6 права користування квартирою.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає(ст.29 ч.4 ЦК).

Позбавлення ОСОБА_12 права власності, що включає право користування, володіння, розпорядження квартирою за адресою АДРЕСА_1 , не виключає можливості визначення місця проживання відповідачів за місцем проживання іншого з батьків їх матері ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На батьків покладається обов`язок забезпечення дітей всім необхідним, в тому числі житлом.Неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.

Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.

Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.

Отже, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина зберігає або втрачає право користування житлом автоматично разом з батьками.

Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення відповідачів права користування квартирою, оскільки він не є повним, об`єктивним та таким, що відповідає вимогам закону, внаслідок припинення права власності батька дітей на дане житло, зміни власника, та можливість визначення місця проживання дітей за адресою їх матері.

Суд вважає, що є підстави визнати неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс11. Зокрема, у тексті постанови зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Керуючись ст.ст.319, 383,391, 405 ЦК України, ст.ст. 4,5, 12, 81, 141, 258, 259, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 такими, що втратили право користування жилим приміщення за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги .

Повний текст рішення виготовлено 15 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя: З.А.Чевилюк