Провадження № 2/750/2432/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

в складі судді Коверзнева В. О.

учасники справи:

секретар судового засідання - Хамайко С. В.,

позивач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - Шетеля Л. І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про стягнення грошових коштів за порушення строків виконання судового рішення.

1.Суть спору

1.1. 19.09.2019 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про:

а) визнання того, що протиправні дії Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - відповідач), розглянуті в цивільній справі № 750/4303/18, призвели до тривалого строку відновлення порушеного права та завдання матеріальної шкоди в розмірі 1983 грн 16 коп.;

б) визнання того, що порушення Державною казначейською службою України (далі - співвідповідач) строків виконання рішення суду по цивільній справі № 750/4303/18 призвело до завдання матеріальної шкоди в розмірі 1983 грн 16 коп.;

в) стягнення з Державного бюджету України 1983 грн 16 коп., що складається з 3% річних у сумі 443 грн 84 коп. та інфляційного збільшення суми матеріальної шкоди в розмірі 1539 грн 32 коп., шляхом списання цих коштів з єдиного казначейського рахунку.

1.2. В якості підстави позову посилається на норми статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а також статей 625, 1173, 1175 Цивільного кодексу України.

2.Позиція учасників справи в судовому засіданні

2.1. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні.

2.2. Представник відповідача позов не визнала. Вказує на те, що відповідач не здійснював виконання і не є боржником за рішенням суду в цивільній справі № 750/4303/18, а тому не несе відповідальності за дотримання строків його виконання.

2.3. Представник співвідповідача не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки.

3.Обставини справи, встановлені судом

3.1. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.07.2018 (цивільна справа № 750/4303/18), яке набрало законної сили 23.11.2018, стягнуто на користь позивача за рахунок коштів Державного бюджету України 40000 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої тривалим невиконанням судових рішень (а.с. 11-21).

3.2. 10.12.2018 позивач пред`явив співвідповідачу виконавчий лист № 750/4303/18 для примусового виконання, який фактично виконано 24.07.2019 (а.с. 23, 24).

3.3. Позивач вказує, що співвідповідачем порушено тримісячний строк виконання рішення суду на 136 днів (період з 11 березня по 23 липня 2019 року), що в силу положень статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а також статей 625, 1173, 1175 Цивільного кодексу України є підставою для відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1983 грн 16 коп., що складається з 3% річних у сумі 443 грн 84 коп. та інфляційного збільшення суми матеріальної шкоди в розмірі 1539 грн 32 коп., - шляхом списання цих коштів з єдиного казначейського рахунку.

4. Застосовані судом релевантні норми права та висновки суду

4.1. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України (далі - Кодекс), на яку позивач посилається як на одну з підстав позову, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд констатує, що за рішенням суду, ухваленим у цивільній справі № 750/4303/18, відповідач не є боржником; у свою чергу співвідповідач - є виключно особою, яка виконувала функцію органу, уповноваженого законом здійснювати примусове виконання цього рішення.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення 3% річних та інфляційних з підстав, передбачених частиною другою статті 625 Кодексу, пред`явлена до неналежних відповідачів.

4.2. Суд вважає безпідставним й посилання позивача на норми статей 1173, 1175 Кодексу (відшкодування шкоди, завданої органом державної влади), оскільки 3% річних та інфляційні, з яких складається заявлена ним до стягнення грошова сума в розмірі 1983 грн 16 коп., за своєю правовою природою є фінансовими санкціями, які застосовуються до боржника за порушення ним грошового зобов`язання, встановленого законом, а не матеріальною шкодою, що має деліктний характер.

З цих підстав, вимоги позивача про встановлення факту заподіяння відповідачами матеріальної шкоди в розмірі 1983 грн 16 коп. не підлягають задоволенню.

Крім того, сформульовані в такій спосіб позовні вимоги не передбачені частиною другою статті 16 Кодексу, що визначає способи захисту цивільних прав, і не забезпечують реальний захист майнового права позивача.

4.3. За приписом статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - Закон), на яку в позові посилається позивач, у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Отже, Закон передбачає виплату особі грошової компенсації за порушення державою тримісячного строку виконання рішення суду про стягнення коштів виключно у вигляді 3% річних; нарахування інфляційних при цьому Законом не передбачено.

За таких обставин, суд вважає можливим стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України 3% річних у сумі 443 грн 84 коп., оскільки правильність розрахованої позивачем суми нічим по справі не спростовано.

4.4. Виходячи з вищевикладеного, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню.

4.5. Керуючись статтями 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

с у д в и р і ш и в :

позов задовольнити частково. Стягнути на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за порушення строків виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова по цивільній справі № 750/4303/18 в сумі 443 грн 84 коп. за рахунок коштів Державного бюджету України - шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України (місце знаходження: м. Київ, вул. Бастіонна, 6; ).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня його проголошення, через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя В. О. Коверзнев