Справа № 488/6192/14-ц
Провадження № 22-ц/812/1646/19 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

за участю представника позивача Черкасової ОСОБА_1 , представника відповідача - Шелех М. ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2019 року, постановлену під головуванням судді - Селіщевої Л.І., о 09 год. 30 хв., в приміщенні того ж суду по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (надалі ПАТ «Креді Агріколь Банк») про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 10 вересня 2008 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 92, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 50 000,00 доларів США та зобов`язався повертати кредит згідно графіку погашення суми кредиту та сплачувати щомісячно проценти за його користування. З метою забезпечення виконання зобов`язань, щодо погашення кредиту, між Банком та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 10 вересня 2008 року було укладено договір поруки. Того ж дня, сторони уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А., за умовами якого ОСОБА_4 передала в іпотеку житловий будинок АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору станом на 08 липня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 46 153,03 доларів США за кредитом та нарахованими відсотками за користування кредитом, а також 2 260, 50 грн. пені.

Посилаючись на викладене, позивач просив солідарно стягнути з відповідачів вказану заборгованість.

17 червня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з подальшим уточненим зустрічним позовом до ПАТ «Креді Агріколь Банк» про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою Корабельного районного суду від 17 червня 2015 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ «Креді Агріколь Банк» прийнято та об`єднано в одне провадження із первісним позовом ПАТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2019 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ «Креді Агріколь Банк» про визнання кредитного договору недійсним залишено без розгляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судовий розгляд в суді першої інстанції було проведено з порушенням встановленого діючим цивільним процесуальним законодавством порядку, а також тим, що ОСОБА_3 було фактично усунуто від участі в судовому процесі, за наслідками якого було винесено оскаржувану ухвалу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, просив апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2019 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та )або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала не повній мірі відповідає.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Повідомлення учасників справи про місце, дату і час судового засідання проводиться судом, відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.

За приписами статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Таким чином, про належне повідомлення учасника справи про час і місце розгляду справи у даному випадку може свідчити лише розписка.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишаючи зустрічний позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 неодноразово повідомлявся про час та місце судового засідання однак, позивач на засідання призначені на 14 березня 2019 року та 13 червня 2019 року не з`явився, про причини неявки не повідомив, а також заяв про розгляд справи у його відсутність не надав.

Між тим, з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки він не відповідає обставинам та матеріалам справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 14 січня 2019 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва провадження у даній справі поновлено та призначено судове засідання на 14 березня 2019 року о 10-30 год. (т. 3 а.с. 115).

Згідно довідки секретаря судового засідання, розгляд справи було відкладено на іншу дату у зв`язку із занятістю судді в іншому судовому процесі (т. 3 а.с.119).

Наступне судове засідання було призначено на 13 червня 2019 року о 9-20 год. (т. 3 а.с.120).

Про вказану дату судового засідання представника ОСОБА_3 - адвоката Українець С.В. було повідомлено (т. 3 а.с.163).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про отримання відповідачем судових повісток про розгляд справи на 14 березня 2019 року, що свідчить про відсутність доказів на підтвердження належного повідомлення.

За такого, неналежне повідомлення ОСОБА_3 про місце й час розгляду справи виключає повторність його неявки, а відтак колегія суддів дійшла висновку про безпідставність застосування судом першої інстанції положень пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України та залишення позовної заяви без розгляду.

За таких обставин, ухвала суду, як така, що перешкоджає подальшому провадженні у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для подовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи представника позивача про те, що в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 не посилався на неналежне повідомлення його місцевим судом про судові засідання, призначені на 14 березня 2019 року та на 13 червня 2019 року, не спростовують встановлених колегією суддів обставин, які є підставою для скасування ухвали місцевого суду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 379, 381, 382 ЦПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2019 року