Постанова

Іменем України

21 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 381/2126/18

Провадження № 14-324 цс 19

Велика Палата Верховного Суду у складі

судді-доповідача Гудими Д. А.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

розглянула справуза скаргою ОСОБА_1 (далі також - скаржник) на дії головного державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Турської Лілії Вікторівни (далі також - державний виконавець), заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі також - заінтересована особа),

за касаційною скаргою скаржника на постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року, прийняту колегією суддів у складі Невідомої Т. О., Гаращенка Д. Р., Левенця Б. Б.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 21 червня 2018 року скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив:

1.1. Визнати неправомірними дії державного виконавця зі стягнення з скаржника виконавчого збору на підставі постанови державного виконавця № 49860276 від 14 травня 2018 року (далі - постанова).

1.2. Зобов`язати державного виконавця скасувати постанову.

2. Скаргу мотивував такими обставинами:

2.1. 14 травня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення у справі № 381/979/15 про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 20 січня 2011 року, а саме на належні скаржникові магазин-кафетерій, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( далі - магазин), та на земельну ділянку під магазином з кадастровим номером :01:002 :001 і площею 0,0933 га (далі - земельна ділянка). Також суд визначив спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною продажу предмета іпотеки в розмірі, встановленому відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

2.2. На виконання цього рішення Фастівський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист.

2.3. 21 січня 2016 року державний виконавець винесла постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

2.4. 18 жовтня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення у справі № 381/3467/16-ц за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції, заінтересованої особи та скаржника про визнання права власності на частину майна та звільнення її з-під арешту. Суд визнав за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину магазину та на Ѕ частину земельної ділянки й виключив зазначені об`єкти з акта опису та арешту майна, складеного 22 серпня 2016 року державним виконавцем.

2.5. 19 січня 2017 року Апеляційний суд Київської області ухвалив рішення, яким скасував рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2016 року в частині задоволення вимоги про виключення Ѕ частини магазину та Ѕ частини земельної ділянки з акта опису та арешту майна і відмовив у задоволенні позову в цій частині.

2.6. 8 грудня 2017 року державний виконавець винесла постанову про накладення арешту на майно скаржника, а саме на Ѕ частину магазину та Ѕ частину земельної ділянки.

2.7. 14 травня 2018 року державний виконавець винесла постанову про повернення виконавчого листа заінтересованій особі та стягнення зі скаржника виконавчого збору у сумі 70 200,00 грн.

2.8. Оскільки предмет іпотеки не реалізовано на прилюдних торгах і не передано заінтересованій особі, а рішення суду у справі № 381/979/15 не було виконане, державний виконавець не мала підстав для стягнення зі скаржника виконавчого збору.

2.9. Державний виконавець не могла стягувати зі скаржника виконавчий збір у розмірі 10 % від вартості всього предмета іпотеки, оскільки скаржнику належать лише Ѕ частина магазину та Ѕ частина земельної ділянки.

2.10. У разі реалізації предмета іпотеки зі скаржника можна було би стягнути виконавчий збір у розмірі, що не перевищує 35 100,00 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

3. 16 липня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області постановив ухвалу, якою залишив скаргу без задоволення.

4. Суд першої інстанції мотивував ухвалу так:

4.1. Державний виконавець діяла правомірно, вчинила оскаржені дії на виконання повноважень та з дотриманням порядку, встановленого статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження».

4.2. Державний виконавець правильно визначила суму виконавчого збору, врахувавши вартість предмета іпотеки у сумі 70 200,00 грн.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

5. 28 листопада 2018 року Київський апеляційний суд ухвалив постанову, якою скасував ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2018 року та закрив провадження у справі.

6. Суд апеляційної інстанції мотивував постанову так:

6.1. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних із організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання всіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, зокрема судом якої юрисдикції, вони видані.

6.2. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних із організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

6.3. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 6 червня 2018 року в аналогічних справах № 127/9870/16-ц і № 921/16/14-г/15 визначила юрисдикцію адміністративного суду щодо оскарження рішень посадової особи органу державної виконавчої служби зі стягнення виконавчого збору.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 22 грудня 2018 року скаржник подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року та направити справу до цього суду для продовження розгляду.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

8. 15 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

9. Ухвалу обґрунтував тим, що скаржник оскаржив постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

10. Скаржник мотивував касаційну скаргу так:

10.1. До адміністративного суду оскаржуються рішення державного виконавця, прийняті виключно під час виконання постанови про стягнення виконавчого збору як окремого виконавчого документа.

10.2. До винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору всі рішення державного виконавця, у тому числі постанова про стягнення виконавчого збору, мають бути прийняті в межах виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, а тому скарги на такі постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору має розглядати суд, який видав виконавчий документ.

10.3. Висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 6 червня 2018 року у справах № 127/9870/16-ц і № 921/16/14-г/15, покладають додатковий обов`язок на учасників вже розглянутої судом справи знову захищати їхні права у порядку позовного провадження, що створює перешкоди в реалізації права на справедливий суд.

10.4. Скаржник оскаржує дії державного виконавця щодо стягнення з нього виконавчого збору під час виконання виконавчого листа, виданого судом, а не дії державного виконавця під час виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

Позиції інших учасників справи

11. Інші учасники справи відзив на касаційну скаргу не подали.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

(1) Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду апеляційної інстанції

12. Суди першої й апеляційної інстанцій встановили :

12.1. 21 січня 2016 року державний виконавець винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 49860276 на підставі виконавчого листа, виданого 14 травня 2015 року Фастівським міськрайонним судом у справі № 381/979/15, про звернення стягнення на предмет іпотеки (на належні скаржникові магазин і земельну ділянку) на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

12.2. 14 травня 2018 року державний виконавець винесла постанову про повернення виконавчого листа від 14 травня 2015 року стягувачеві - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

12.3. Того ж дня державний виконавець винесла постанову у тому ж виконавчому провадженні про стягнення зі скаржника виконавчого збору у розмірі 70 200,00 грн.

12.4. 13 червня 2018 року державний виконавець винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 56583645 на підставі постанови державного виконавця від 14 травня 2018 року про стягнення зі скаржника виконавчого збору в розмірі 70 200,00 грн.

13. Порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених під час виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі, був визначений у розділі VII Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції, чинній на час звернення зі скаргою до суду. ЦПК України визначив порядок реалізації судового контролю за виконанням судових рішень у статтях 447-453 розділу VII.

14. Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

15. Крім зазначеного порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, відповідний порядок також встановлений Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), що був чинним на час прийняття оскарженої постанови державного виконавця про стягнення зі скаржника виконавчого збору.

16. Згідно з частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

17. Відповідно до частини другої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

18. Отже, Закон № 1404-VIII встановив спеціальний порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору. Згідно з цим порядком відповідні спори належать до юрисдикції адміністративних судів, і їх слід розглядати за правилами адміністративного судочинства (аналогічні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 6 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15, від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 766/10137/17, від 3 квітня 2019 року у справах № 370/1034/15-ц і № 370/1288/15, від 12 червня 2019 року у справі № 370/1547/17).

19. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги про те, що приписи частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII застосовуються лише до скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, вчинені на виконання постанови про стягнення виконавчого збору (тоді як скарги на такі постанови має розглядати суд, який видав виконавчий документ). Оскільки скаржник звернувся до суду щодо неправомірних, на його думку, дій і рішення державного виконавця стосовно стягнення виконавчого збору, цей спір має розглянути суд адміністративної юрисдикції.

20. Також Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи касаційної скарги про створення перешкод для реалізації права на справедливий суд, оскільки скаржник може реалізувати право на доступ до суду за правилами адміністративного судочинства. Перешкод для захисту права позивача адміністративним судом Велика Палата Верховного Суду не встановила.

(2) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

(2.1) Щодо суті скарги

21. Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини першої статті 409 ЦПК України).

22. Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

23. Велика Палата Верховного Суду вважає касаційну скаргу необґрунтованою та залишає її без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року - без змін.

(2.2) Щодо судових витрат

24. З огляду на висновок щодо суті касаційної скарги судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на позивача.

Керуючись частиною першою статті 400, пунктом 1 частини першої статті 409, статтями 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

П О С Т А Н О В И Л А :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкО. Р. Кібенко
Т. О. АнцуповаЛ. М. Лобойко
С. В. БакулінаН. П. Лященко
В. В. БританчукО. Б. Прокопенко
Ю. Л. ВласовЛ. І. Рогач
М. І. ГрицівО. М. Ситнік
В. І. ДанішевськаО. С. Ткачук
Ж. М. ЄленінаВ. Ю. Уркевич
О. С. ЗолотніковО. Г. Яновська