КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/4086/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська аграрно-хімічна компанія» - Єрмоленко Дарії Юріївни на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року, постановлену у складі судді Фролової І.В. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська аграрно-хімічна компанія» до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ВасиленкаОлега Анатолійовича про оскарження нотаріальної дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська аграрно-хімічна компанія» звернулось з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенка Олега Анатолійовича, в якому просить скасувати нотаріальну дію про передачу заяви (вимоги) ОСОБА_3 від 29.10.2018 року без реєстрового номера директору ТОВ «Українська аграрно-хімічна компанія» ОСОБА_4. вчинену як незаконну.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська аграрно-хімічна компанія» до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенка Олега Анатолійовича про оскарження нотаріальної дії- відмовлено. Роз'яснено позивачу, що дані правовідносини розглядаються за правилами КАС України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська аграрно-хімічна компанія» - Єрмоленко ДаріяЮріївна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, матеріали справи направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі і розгляду по суті.

Посилається на те, що судом не вірно застосовані норми ЦПК України, оскільки приватний нотаріус не є суб'єктом владних повноважень у розумінні ст.19 КАС України, а справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмова в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження, як спір про право.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Інші учасники процесу відзиву на апеляційну скаргу не надали, в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська аграрно-хімічна компанія» звернулось з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенка ОлегаАнатолійовича про оскарження нотаріальної дії.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір стосується захисту прав, свобод і інтересів юридичної особи (позивача) у сфері публічно - правових відносин, оскільки правовідносини, що склалися між сторонами та у зв'язку з якими виник спір, не мають характеру цивільних правовідносин і відповідно до ст.19 ЦПК України не підлягають розгляду в загальних судах.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська аграрно-хімічна компанія» звернулось з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенка ОлегаАнатолійовича, в якому просить скасувати нотаріальну дію про передачу заяви (вимоги) ОСОБА_3 від 29.10.2018 року без реєстрового номера директору ТОВ «Українська аграрно-хімічна компанія» ОСОБА_4. вчинену як незаконну.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід враховувати не лише суб'єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

Правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені вчиненням нотаріусом нотаріальної дії про передачу заяви (вимоги) ОСОБА_3 від 29.10.2018 року без реєстрового номера директору ТОВ «Українська аграрно-хімічна компанія» ОСОБА_4. про надання копій документів по господарській діяльності Товариства.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Ураховуючи те, що позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушених прав та інтересів позивача, які виражаються в тому, що позивач повинен був надати ОСОБА_3 копії документів про комерційну таємницю по господарській діяльності Товариства по заяві, яка оформлена приватним нотаріусом ВасиленкоО.А. з порушенням нотаріального законодавства, колегія суддів дійшла висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 2 витягу «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року», враховуючи норми ст. 50 Закону України «Про нотаріат» справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право.

Згідно п.4 вищевказаного витягу система нотаріату не входить до системи органів виконавчої влади. Проте вважати діяльність нотаріуса як таку, у межах якої здійснюються владні управлінські функції, не можна. У діях нотаріуса немає ані адміністративного примусу, ані управлінських повноважень, хоча він і є посадовою особою (але не державним службовцем), а нотаріальну діяльність слід характеризувати як публічно-правову, оскільки вона здійснюється від імені держави. Між нотаріальною та адміністративною діяльністю існує суттєва різниця за юридичним характером, колом суб'єктів та структурою їх правовідносин, цілями, результатами та методами регулювання.

Крім того, якщо метою виконавчо-розпорядчої діяльності є реалізація функції державного управління, а результатом цієї діяльності є управлінське рішення, яким один суб'єкт приписує певну поведінку іншому суб'єкту, то метою діяльності нотаріату є захист і охорона існуючих суб'єктивних прав та інтересів, а результатом нотаріальної діяльності є нотаріальний акт як різновид правозастосовного юрисдикційного акта, що офіційно підтверджує вже об'єктивно існуючі факти, права та обов'язки, які суб'єкти права покладають на себе за своїм бажанням.

Також слід зазначити, що структура нотаріату утворена таким чином, що вони не пов'язані між собою в організаційному відношенні і при вчиненні нотаріальних дій. Що ж до владності у нотаріальних правовідносинах, то вона виявляється лише в офіційній силі нотаріальних актів. Правовідносини, що виникають між нотаріусами та іншими суб'єктами нотаріальної діяльності, є суто процесуальними за своєю сутністю і не можуть характеризуватися як владні відносини у розумінні КАС України.

Слід зазначити, що незалежно від того, є нотаріус приватним чи працює у державній нотаріальній конторі він не може вважатися суб'єктом владних повноважень.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 19 КАС України можна дійти висновку про неможливість розгляду в порядку адміністративного судочинства справ щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що нотаріус не виступає у вказаних правовідносинах як суб'єкт владних повноважень, що є обов'язковим елементом при віднесенні справи до компетенції адміністративного судута дійшов помилкового висновку, що вказаний спір має вирішуватися в адміністративному порядку.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у цій справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України помилковий.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню як постановлена з порушенням процесуального закону, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 379, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська аграрно-хімічна компанія» - Єрмоленко Дарії Юріївни - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 березня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.