Провадження № 2з/522/725/19
УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову до подання позовної заяви

18 жовтня 2019 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Абухін Р.Д., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2019 року до суду звернувся заявник із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, по якій просить суд:

- заборонити державному виконавцю Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області Жорновому Павлу Вікторовичу, іншим особам здійснення виконавчих дій, які направлені на реалізацію ( торги) або будь-яким чином відчужувати рухоме майно ( згідно доданого переліку), що знаходиться в магазині « Комп`ютери», який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ФОП ОСОБА_1 ;

- заборонити державному виконавцю Першого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Жорновому Павлу Вікторовичу, іншим особам на реалізацію рухомого майна (згідно доданого переліку), що знаходиться в магазині « Комп`ютнри», який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ФОП ОСОБА_1 в межах виконавчих проваджень № 57771683 та № 57771859 щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ « Укрсиббанк» грошових коштів.

Заява про забезпечення позову підлягає розгляду за правилами, встановленими частиною 1 статті 153 ЦПК України, Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно зі ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За змістом ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи . Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб або забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник посилається на те, що заявкик ОСОБА_1 є орендарем нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 в якому знаходиться рухоме майно, належне заявнику. Власником даного приміщення є ОСОБА_3 , відносно якого Першим Приморським відділом ДВС міста Одеси ГТУЮ в м. Одеси відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на корить ПАТ « Укрсиббанк» грошових коштів. Державним виконавцем в рамках вищезазначеного виконавчого провадження було здійснено опис майна у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 магазині « Комп`ютери», яке належить ОСОБА_1 ..

Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даною заявою.

Суддя звертає увагу, що опис майна не є рішенням державного виконавця, тобто посилання заявника на можливість реалізації даного майна є припущенням.

Рішення суду не може грунтуватись на припущеннях.

Крім того заявником не надано до суду доказів, що майно зазначене в доданому переліку належить йому.

В заяві про забезпечення позову заявник не навів доказів чому не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також заявник не зазначив доказів, що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову до його подачі.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 ,- « про вжиття заходів забезпечення позову»- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя : Р.Д. Абухін

18.10.2019