Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1541/19
Провадження № 2/273/414/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Бєлкіної Д.С., секретаря судових засідань Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом позивача ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 3/4 частини житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право вланості на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями за ст. 60 СК України та на 1/4 частину вказаного будинку з господарськими будівлями на підставі спадкування за законом майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Баранівка Баранівського району Житомирської області, а всього на 3/4 частини спірного будинку з господарськими будівлями.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що з ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27.01.1961 року. За час шлюбу на виділеній земельній ділянці вона з чоловіком збудували житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер, у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_2 . Друга половина вказаного будинку та господарських будівель належить її на праві спільної сумісної власності подружжя. Спадкоємця першої черги померлого за законом, є вона та відповідачі по справі, їх, спільні з померлим, діти. Відповідач ОСОБА_3 спадщину після смерті батька не прийняла. Позивач та її син прийняли вказану спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки вони постійно проживали і були зареєстровані зі спадкодавцем до дня його смерті. Маючи намір оформити право власності у спільній сумісній власності подружжя та спадщину і отримати свідоцтво на неї, вона подала відповідну заяву до нотаріуса, який відмовив йому у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Тому вона звернулася до суду за захистом свого права власності.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, в позовній заяві просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. (а.с. 4)

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі. (а.с. 34)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову, просить розглянути справу без його участі. (а.с. 39)

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.01.1961 року.

На засіданні правління колгоспу імені 17-го з`їзду ВКП (б) села Заріччя було прийнято рішення про виділення земельної ділянки для будівництва площею 0,03 га ОСОБА_4 (Книга протоколів засідань правління за 1961 рік, протокол №7 від 07.03.1961 року), що підтверджується даними архівної довідки Архівного сектору Баранівської РДА №Х-240 від 01.07.2019 року. (а.с.15)

ОСОБА_4 до дня своєї смерті проживав та був зареєстрованим в АДРЕСА_1 . З ним проживали та були зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Відділу благоустрою та житлово - комунального господарства Баранівської міської ради №2661 від 21.06.2019 року. (а.с.14)

Житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями, не зареєстрований в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно, про що свідчить довідки КП "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 170 від 30.03.2011 року. (а.с.12,9), копія технічного паспорта на будинок (а.с. 10-11), але рахувався за спадкодавцем.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Баранівка Баранівського району Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с. 8)

Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 через відсутність правовстановлюючих документів на нього, що підтверджується листом завідуючої Баранівської державної нотаріальної контори Паламарчук О.М. №652/02-14 від 21.06.2019 року. (а.с. 13)

Згідно з даними відповіді завідуючої Баранівської державної нотаріальної контори Паламарчук О.М. №799/01-16 від 09.08.2019 року спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Баранівка Баранівського району Житомирської області - ОСОБА_4 не заводилась. (а.с. 21).

Відповідно до ст. 22 КпШС України від 20.06.1969 року (який діяв на час виникнення та існування правовідносин подружжя щодо будівництва спірного будинку) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ст.ст. 60,63 Сімейного кодексу України (який діє з 01.01.2004 року) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що сукупністю належних та допустимих доказів підтверджується, що житловий будинок АДРЕСА_1 збудований подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_1 під час спільного проживання та за спільні гроші, а тому є їх спільною сумісною власністю.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що ці позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення. Житловий будинок АДРЕСА_1 слід визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину вказаного будинку та припинити її право спільної сумісної власності на спірний будинок.

Щодо вимоги про визнання права власності на 1/4 частину вказаного будинку з господарськими будівлями на підставі спадкування за законом майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Баранівка Баранівського району Житомирської області слід зазначити наступне.

Стаття 1216 ЦК України визначає поняття спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

При вирішенні спорів про поділ спадщини та визнання права власності на спадкове майно суди встановлюють належне спадкодавцю на час його смерті майно, яке входить до складу спадщини, а також з`ясовують чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину. (Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року у справі № 6-54цс12).

У відповідності з підпунктів 1.1., 1.5. глави 11 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з подальшим повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини.

Згідно з підпунктами 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. про право на спадщину затримується до зняття арешту. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 прийняли спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Баранівка Баранівського району Житомирської області ОСОБА_4 відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, умови для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у позивача відсутні з причин, зазначених вище, тому її вимоги щодо визнання права власності на ј частину спадкового майна за нею при таких обставинах є обґрунтованими. Ці вимоги доведені вищевказаними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Суд приймає визнання відповідачами позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі ст. 22 КпШС України, ст. ст. 60-74 СК України, ст.ст. 1216, 1220-1223, 1233, 1234, 1241, 1268, 1270, 1276, 1296, 1297 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати житловий будинок АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 , 1938 року народження, та ОСОБА_1 , 1943 року народження.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину (одну другу частину) житлового будинку АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) щодо співвласника ОСОБА_4 , 1938 року народження, житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності по спадкуванню за законом на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Баранівка Баранівського району Житомирської області ОСОБА_4 , а саме на на ј частину (одну четверту частину) житлового будиноку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.С.Бєлкіна