Провадження № 2/727/108/19
11 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Смотрицького В.Г.
при секретарі Вальчук М.В.
розглянувши у спрощеному судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей, -
Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 09.11.2012 року і який в 28.04.2017 року між ними розірваний.
Під час шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні.
Син навчається на 1-му курсі денної форми навчання в Чернівецькому ВПУР по професії «Слюсар електрик», донька є ученицею 5-го класу Чернівецької ЗОШ № 24 і їй матеріально важко утримувати дітей самій.
Відповідач належним чином не виконує свій батьківський обовязок щодо утримання дітей, матеріальну допомогу на утримання сина та доньки в добровільному порядку не надає. Відповідач не приймає будь-якої участі у вихованні дітей, не цікавиться їхнім навчанням, дозвіллям, станом здоровя, їхніми інтересами.
Відповідач є працездатним, отримує дохід від здійснення перевезень як на території України так і за кордоном від 10 тис. грн. до 20 тис. грн., який вона немає можливості підтвердити, має нерухоме майно 4-х кімнатну квартиру по вул. Південно-Кільцевій, 31/105 м. Чернівці, на утриманні інших осіб, які потребують обовязкового утримання з його боку, в нього немає.
А тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з грудня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивачка в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 184 ч. 2 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Судом встановлено, що сторони з 09 листопада 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28 квітня 2017 р., що підтверджується копією рішення суду (а.с.8).
Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 і донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6, 7).
Суд вважає, що відповідач є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу дітям. Інших неповнолітніх дітей він не має. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей, які відповідач не надає. Але разом з тим суд вважає, що позивачем не доведені обставини, що мають істотне значення для стягнення аліментів з відповідача в твердій сумі в розмірі 5000 грн., щомісячно. Відповідач дійсно в даний час має мінливий дохід, але доказів тому, що він заробляє в місяць суму з якої б можна було б утримати аліменти в розмірі 5000 грн. в судовому засіданні позивачем надано не було.
А тому враховуючи всі матеріали справи, матеріальний стан позивача та відповідача, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання їхніх неповнолітніх дітей мають бути стягнуті аліменти в твердій сумі, але в розмірі меншому, ніж це просить позивач. На думку суду розмір аліментів має складати 3000 грн. в місяць, а отже з відповідача на користь позивачки на утримання двох дітей мають бути стягнуті аліменти в твердій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з 17.12.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.
Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів не менше 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, то в цій частині необхідно відмовити за безпідставністю, оскільки стаття 184 СК України такого розміру стягнення не передбачає.
Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, ст.ст.7, 12, 76, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: