ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Харків

Справа № 619/728/19

Провадження № 22-ц/818/ 4505/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,

Представник позивача: ОСОБА_2 ,

Відповідач: ОСОБА_3 ,

Представник відповідача: адвокат Мироненко Станіслав Станіславович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту нікчемним,

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та адвоката Мироненка Станіслава Станіславовича, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 липня 2019 року, ухвалене суддею Нечипоренко І.М.,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати нікчемним заповіт, виданий від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_5 , посвідчений секретарем Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Хурсовою Світланою Іванівною 15 жовтня 2002 року за реєстровим номером 197.

Позов мотивований тим, що вона є племінницею померлої ОСОБА_4 та у зв`язку з цим, спадкоємицею за законом. На протязі останніх 15 років вони проживали разом, оскільки тітка хворіла, останні роки була прикутою до ліжка, та потребувала сторонньої допомоги, вели спільне господарство та бюджет. Будь-яких інших близьких родичів тітка не мала. Поховання тітки вона здійснювала особисто та здійснювала догляд за будинком після її смерті. У лютому місяці 2017 року спадковий житловий будинок зайняв ОСОБА_3 та почав здавати його в оренду, зазначивши, що на його ім`я є заповіт, складений в 2002 році та посвідчений секретарем Русько-Лозівської сільської ради Хурсовою С.І. Згідно з відповіддю архівного відділу рішення про надання повноважень секретарю Русько-Лозівської сільської ради Хурсовій С.І. вчиняти нотаріальні дії в 2002 році не виявлено. Зазначене є підставою для визнання заповіту нікчемним згідно з ч.1 ст.1257 ЦК України, у зв`язку з тим, що заповіт складений особою, яка не мала на це право.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12 липня 2019 року у задоволенні позову - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оспорюваний заповіт складено без дотримання вимог щодо його посвідчення, він є нікчемним, так як ОСОБА_6 не була уповноважена рішенням виконавчого комітету на здійснення нотаріальних дій, як це передбачено пунктом 2 частини другої розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, оскільки виключно виконавчий комітет Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області мав повноваження покласти на посадову особу цього органу місцевого самоврядування функції щодо вчинення нотаріальних дій, зокрема, посвідчення заповітів, хоча судом установлено, що станом на жовтень 2002 року (дата посвідчення спірного заповіту), у Русько-Лозівській сільській раді був створений виконавчий комітет ради. Разом з тим, суд дійшов висновку про обізнаність ОСОБА_1 про наявність заповіту на ім`я відповідача з 2014 року, а з позовом позивач звернулася до суду лише у лютому 2019 року, тобто з пропуском позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 та адвокат Мироненко Станіслав Станіславович, який діє в інтересах ОСОБА_3 звернулись з апеляційними скаргами

ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення в частині відмови у позові з підстав пропуску строку та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги про визнання заповіту нікчемним, застосувавши наслідки недійсного правочину, зазначені в заяві про збільшення позовних вимог.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі посилається на обставини, які були викладені у позовній заяві. Зазначає, що судом не враховано, що сам заповіт та обізнаність про його навність не порушує прав позивача, а є тільки підстава для заперечення однією особою прав іншої особи. Станом на 28.10.2014 року ОСОБА_3 не був спалкоємцем за заповітом, оскільки не прийняв спадщину у встановленому законом порядку, тому станом на 28.10.2014 року позивач була єдиним спадкоємцем за законом, оскільки звернувшись в нотаріальну контору з відповідною заявою прийняла спадщину. Вважає, що сплив позовної давності почався з дня отримання нею листа Дергачівської державної нотаріальної контори від 30.06.2017 року № 1085/02/14, зі змісту якого їй стало відомо про існування заповіту на ім`я ОСОБА_3 . Звертає увагу, на те що з відповіді на запит адвоката їй стало відомо про те, що ОСОБА_3 не має права на спадщину за заповітом у зв`язку з встановленою законом нікчемністю заповіту, оскільки заповіт посвідчений особою, яка не мала повноважень вчиняти нотаріальні дії. Також апеляційна скарга містить заперечення щодо ухвали Дергачівського районного суду м. Харкова від 26 березня 2019 року, якою відмовлено у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 та збільшення позовних вимог. Вважає, що вказаною ухвалою суд позбавив її можливості застосувати наслідки вчиненного заповіту.

Адвокат Мироненко С. С., який діє в інтересах ОСОБА_3 просить змінити рішення суду першої інстанції в частині підстав відмови у задоволенні позову та відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_6 , на час посвідчення заповіту, була секретарем виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської ради та мала повноваження для посвідчення заповіту, що підтверджується нижченаведеними обставинами зокрема: станом на 15.10.2002 р. на території Русько-Лозівської сільської ради народних депутатів відсутні нотаріуси; на ОСОБА_6 виконавчим комітетом Русько-Лозівської сільської ради народних депутатів покладено виконання обов`язків секретаря виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської ради народних депутатів; посадовою інструкцією секретаря Русько-Лозівської сільської ради Хурсової С.І. передбачена можливість виконання останньою повноважень секретаря виконкому, до повноважень якої, згідно посадової інструкції, належить вчинення нотаріальних дій (посвідчення довіреностей, заповітів, дублікатів, завірки підписів). Вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено факт пропуску позовної давності ОСОБА_1

ОСОБА_1 до апеляційного суду надано відзив, в якому вона просить залишити апеляційну скаргу представника відповідача без задоволення. Вважає висновки суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині правильними та обгрунтованими.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 15.10.2002 секретарем виконкому Русько-Лозівської сільської ради Хурсовою С.І. посвідчено заповіт від імені ОСОБА_4 на все майно на ім`я ОСОБА_5 (а.с.25).

Згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.39).

Між сторонами виник спір щодо складеного та посвідченого ОСОБА_4 заповіту, позивач є спадкоємцем другої черги за правом представлення, відповідно до ст.1262, ч.3 ст.1266 ЦК України, і спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 , що встановлено рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 06.03.2017 по справі № 619/4151/16-ц, яке набрало законної сили (а.с.79-84).

Відповідно до вимог ст. 541 ЦК УРСР, чинного на час складення спірного заповіту, заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений.

Згідно з п.п.5 п.б ч.1 ст. 38 ЗУ «Про місцеве самоврядування в України» та ч.2 ст. 37 ЗУ «Про нотаріат» в редакції, що діяли на час посвідчення заповіту 15.10.2002 було передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, реєстрація актів громадянського стану (за винятком виконавчих органів міських (крім міст обласного значення) рад) У населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні ді, як посвідчення заповітів (крім секретних).

Аналіз вказаних норм права вказує, що у разі відсутності у населеному пункті нотаріуса.

уповноважені посадові особи виконкомів мають право посвідчувати заповіти.

Згідно рішеннь від 10.04.1998, та від 12.04.2002 року секретарем сільської ради від округа №6 було обрано ОСОБА_6 (а.с.191 том1).

Розпорядженням №14 від 01.03.1996 року на ОСОБА_6 були покладені обов"язки секретаря виконкому.

Як вбачається з протоколу засідання 1 сесії ХХІУ скликання Русько-Лозівської сільської ради від 12.04.2002 року та додатків до нього, було затверджено склад виконкому до якого увійшла ОСОБА_6 , як секретар сільської ради - секретарь виконкому ( а.с.204-211 том 1).

Отже, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 на час посвідчення заповіту була посадовою особою виконавчого органу сільської ради до повноважень якої згідно з п.п.5 п.б ч.1 ст. 38 ЗУ «Про місцеве самоврядування в України» та ч.2 ст. 37 ЗУ «Про нотаріат» в редакції, що діяли на час посвідчення заповіту 15.10.2002 належало вчинення нотаріальних дій.

Тому, суд першої інстанції помилково вважав, що на ОСОБА_6 повноваження секретаря виконкому покладено лише розпорядженням № 14 від 01.03.1996 року і дійшов висновку, що без рішення сільради ОСОБА_6 не мала повноважень на вчинення нотаріальних дій, тоді як до складу виконкому вона увійшла саме за рішенням ради.

Що стосується посадової інструкції секретаря сільради, яку суд не взяв до уваги, то дійсно вона не містить дати складання і неможливо встановити період її дії, але матеріали справи не містять доказів , що на час посвідчення заповіту ці обов"язки були покладені на іншу особу.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача спростовують висновки суду, оскільки узгоджуються з матеріалами справи.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо дотримання нею строків позовної давності, оскільки вважає, що позов не підлягає задоволенню по суті позовних вимог, а тому заява про застосування позовної давності не підлягає задоволенню з огляду на те, що відсутнє порушене право позивача, яке підлягає захисту в судовому порядку (ст.256 ЦК України).

Враховуючи наведене, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 липня 2019 року відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову по суті позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст. ст. 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Мироненка Станіслава Станіславовича, який діє в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 липня 2019 року - скасувати і ухвалити нове. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити з інших підстав.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 21 жовтня 2019 року