Справа № 740/5682/18
Провадження № 2/740/370/19
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

з участю секретаря Філоненко О.В.,

Представника позивача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просила визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 730 км в м. Ніжині Чернігівської області з тих підстав, що останній понад сім років без поважних причин в зазначеному житлі не проживає.

В позові ОСОБА_4 вказала, що вона є співвласницею вищезазначеної квартири. В даному житлі крім неї, її дочки ОСОБА_3, яка також є співвласницею квартири, зареєстрований і відповідач, який проживав однією сімєю з дочкою позивача. З 2012 року ОСОБА_5 у зазначеному житлі не проживає, хоча залишається зареєстрованим в ньому до цього часу. Жодних його речей в квартирі немає, стосунки вони не підтримують, знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку не бажає, чим створює їй як співвласнику квартири, перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. Просила визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 730 км в м. Ніжині Чернігівської області.

Ухвалою суду від 05 грудня 2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила задоволення позовних вимог та пояснила, що відповідач був її цивільним чоловіком, але з 2012 року їх стосунки погіршилися і вони перестали проживати разом, на даний час вони не спілкуються, в добровільному порядку ОСОБА_5 не знімається з реєстраційного обліку.

ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача, в квартирі АДРЕСА_1 730 км в м. Ніжині раніше був зареєстрований та проживав ОСОБА_5, чоловік ОСОБА_3, але вже близько 7 років свідок його не бачила за місцем реєстрації, в квартирі він не зявлявся.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні дала аналогічні показання та підтвердила факт непроживання відповідача за місцем реєстрації понад рік.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, повідомлений належним чином про судове засідання, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279, ст.ст. 280-281 ЦПК України, справа розглянута в порядку заочного розгляду за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до наступних висновків.

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно підтверджується, що квартира АДРЕСА_1 730 км в м. Ніжині на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3(а.с.8-9).

Згідно довідки відділу квартирного обліку приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади Ніжинської міської ради від 12.12.2018 року ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 кмАДРЕСА_2, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 11 жовтня 2018 року (а.с.10, 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.

Квартира № 11, що в будинку № 4 по вул. МПС 730 км в м. Ніжині Чернігівської області є майном (житлом) позивача, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач не є членом сімї власника житла в силу ст. 64 Житлового кодексу України, дані про укладення з ним договору найму житлового будинку також відсутні.

Норма закону яка б регулювала порядок визнання особи, яка не є членом сімї власника (чи наймачем), такою, що втратила право користування жилим приміщенням в діючому законодавстві, зокрема, ЖК України та ЦК України не передбачена, з огляду на це, слід застосувати аналогію закону, зокрема, ст.405 ЦК України.

В позові ОСОБА_4 стверджувала, що відповідач понад сім років не проживає в квартирі, співвласником якої є позивач, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, даний факт підтвердили свідки та третя особа.

На думку суду позивач довела той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації в м. Ніжин вул. МПС 730 кмАДРЕСА_2 тому ОСОБА_5 слід визнати таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то з ОСОБА_5 підлягає до стягнення судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок у дохід держави.

Керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 730 км в м. Ніжині Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_5, 22 січня 1974 року народженн, 704(сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_1