Постанова

Іменем України

10 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 554/2665/15-ц

провадження № 61-40099св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Лукмасло Микола Миколайович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Полтавської області від 14 червня 2018 року у складі колегії суддів: Одринської Т. В., Панченка О. О., Пікуля В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог скарги і рішень судів

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Лукмасла М. М. (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області) при виконані рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/2665/15-ц.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 12 лютого 2018 року він отримав лист за підписом старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Лукмасла М. М. де зазначено, що при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження ЗВП № 47058719 про стягнення з нього боргу на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», 05 лютого 2018 року ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» здійснено виготовлення звіту про незалежну оцінку майна № 66, згідно з яким, вартість громадської будівлі (магазин непродовольчих товарів) складає 6 800 200,00 грн без ПДВ; земельна ділянка для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, площею 1232,23 кв. м, кадастровий номер :15:015:0010, - 421 400, 00 грн без ПДВ. Загальна вартість описаного майна складає 7 221 600,00 грн без ПДВ. Проте початкова ціна продажу, встановлена рішенням суду, становить: нежитлової будівлі - 14 304 770 грн та земельної ділянки - 419 840,00 грн. 12 лютого 2018 року предмет іпотеки передано державним виконавцем на продаж за початковою ціною 7 221 600,00 грн, визначеною державним виконавцем за результатами оцінки, що становить близько 50 % від ціни, встановленої у рішенні суду. Вважає, що дії державного виконавця є незаконними та такими, що порушують його права та законні інтереси, а також вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та інші акти законодавства, які регулюють питання проведення виконавчих дій.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив визнати дії старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Лукмасла М. М. у частині передачі громадської будівлі (магазин непродовольчих товарів), загальною площею 888,1 кв. м та земельної ділянки для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, площею 1 232,23 кв. м, кадастровий номер :15:015:0010, для реалізації на прилюдних торгах із початковою ціною, що складає 7 121 600,00 грн - незаконними; зобов`язати старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Лукмасла М. М. усунути порушення шляхом зняття з реалізації на прилюдних торгах вказану громадську будівлю з початковою ціною, що складає 7 221 600,00 грн; зупинити передачу майна.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13 березня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано дії старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Лукмасла М. М. у частині передачі громадської будівлі (магазин непродовольчих товарів), загальною площею 888,1 кв. м та земельної ділянки для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, площею 1 232,23 кв. м, кадастровий номер :15:015:0010, для реалізації на прилюдних торгах із початковою ціною, що складає 7 121 600,00 грн, незаконними. Зобов`язано старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Лукмасла М. М. усунути порушення шляхом зняття з реалізації на прилюдних торгах вказаного майна з початковою ціною, що складає 7 221 600,00 грн.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що початкова ціна продажу предмета іпотеки, встановлена рішенням суду, а саме: нежитлової будівлі - 14 304 770,00 грн та земельної ділянки, площею 1 232 кв. м на якій знаходиться нежитловий будинок, - 419 840,00 грн. Проте державний виконавець передав на продаж майно за початковою ціною - 7 221 600,00 грн, що становить близько 50 % від ціни, встановленої у рішенні суду, яке набрало законної сили.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 14 червня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1

Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції виходив із того, що скаржником не надано достатніх доказів порушень, допущених державним виконавцем при проведенні оцінки нерухомого майна, які стали б підставою для визнання неправомірними його дій та визнання недійсними результатів оцінки майна. В основу визначення початкової ціни продажу майна вказаного в рішенні Апеляційного суду Полтавської області від 26 травня 2016 року взято висновок судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи від 30 червня 2015 року № 496/497, строк дії якого закінчився 30 грудня 2015 року. Оскільки, проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, 28 листопада 2017 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та зобов`язано ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» визначити ринкову вартість описаного майна. 05 лютого 2018 року ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» виготовлений звіт про незалежну оцінку майна № 66, згідно з яким загальна вартість описаного майна складає 7 221 600,00 грн без ПДВ. При цьому 08 лютого 2018 року державним виконавцем направлено повідомлення про результати оцінки майна сторонам виконавчого провадження. Проте ОСОБА_1 у визначені законом строки, не реалізував своє право на оскарження звіту від 05 лютого 2018 року. У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб`єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті, аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі №6-147цс14, а отже, дії державного виконавця є законними.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У липні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Полтавської області від 14 червня 2018 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що передача майна на реалізацію за ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність за наявності судового рішення, яким визначено початкову ціну продажу предмета іпотеки, є незаконним.

У жовтні 2018 року ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області подало до суду відзив на касаційну скаргу у якому зазначено, що оскільки, проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, 28 листопада 2017 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості описаного майна. Звіт про незалежну оцінку майна № 66 на момент проведення торгів був чинним та не скасованим, а також є таким, що відповідає ринковій вартості описаного майна на момент його реалізації. 07 серпня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, в якій зазначено, що листом від 22 червня 2018 року стягувач - іпотекодержатель ПАТ КБ «ПриватБанк» виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно за ціною продажу, як погашення боргу згідно з виконавчим листом. Предмет іпотеки передано у власність стягувачу ПАТ КБ «ПриватБанк» за ціною проведення третіх електронних торгів відповідно до протоколу від 11 червня 2018 року № 337755, реєстраційний номер лоту 279339, за 5 055 120, 00 грн.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення суду апеляційної інстанції відповідає нормам ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

Судом установлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17 березня 2016 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 26 травня 2016 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 15 червня 2005 року PLLAGB08000041, у розмірі 612 437,08 дол. США, що за курсом 12,9505 відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 25 вересня 2014 року, становить 7 931 366,40 грн звернуто стягнення на громадську будівлю (магазин непродовольчих товарів) та земельну ділянку площею 1 232 кв. м, на якій розташований вказаний об`єкт, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - предмета іпотеки (на підставі договору іпотеки від 31 березня 2006 року б/н) шляхом укладання ПАТ КБ «ПриватБанк» від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, з початковою ціною продажу нежитлової будівлі - 14 304 770,00 грн та земельної ділянки, площею 1 232 кв. м на якій знаходиться нежитловий будинок - 419 840,00 грн.

Вартість іпотечного майна, у вказаних судових рішеннях, визначена на підставі висновку судово-оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи від 30 червня 2015 року № 496/497, згідно з яким ринкова вартість нежитлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на момент проведення експертного дослідження складала 14 304 770,00 грн, а ринкова вартість земельної ділянки, площею 1 232 кв. м, на якій знаходиться нежитловий будинок за тією ж адресою, складала 419 840,00 грн.

28 листопада 2017 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та зобов`язано ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» визначити ринкову вартість описаного майна.

При примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження ЗВП № 47058719 про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», 05 лютого 2018 року ПП Центр незалежної оцінки та експертизи здійснено виготовлення звіту про незалежну оцінку майна № 66, згідно з яким, вартість громадської будівлі, загальною площею 888,1 кв. м, складає 6 800 200,00 грн без ПДВ; вартість земельної ділянки, площею 1 232,23 кв. м, - 421 400,00 грн без ПДВ. Загальна вартість описаного майна - 7 221 600,00 грн без ПДВ.

12 лютого 2018 року предмет іпотеки передано на продаж з початковою ціною продажу - 7 221 600,00 грн, визначеною державним виконавцем за результатами оцінки, що підтверджується копією роздруківки про аукціон з офіційного сайту системи торгів СЕТАМ.

Звертаючись до суду із скаргою про визнання дій старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Лукмасла М. М. незаконними, Корнєв І . В . вказував на те, що державний виконавець не мав права передавати на торги вказане майно за ціною меншою ніж та, яка була визначена судовим рішенням.

Нормативно-правове обґрунтування

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), у редакцій від 15 грудня 2017 року, заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частин першої, другої статті 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

На думку Великої Палати Верховного Суду, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18).

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

За змістом статті 57 Закону визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Установивши, що згідно з вимогами законодавства визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 про незаконність дій державного виконавця про передачу на торги майна за ціною меншою ніж та, що визначена судовим рішенням, оскільки ціна такого майна має бути актуальною на день визначення вартості такого майна.

Закон України «Про виконавче провадження» за умов, визначених статтею 58 цього Закону, зобов`язує державного виконавця визначити вартість майна боржника, що передається на реалізацію, а отже, визначення початкової ціни продажу предмета іпотеки у судовому рішення, не є тією ціною за якою іпотечне майно має бути реалізоване, оскільки з моменту ухвалення судового рішення і до моменту передачі майна на реалізацію, його вартість може змінюватися як у сторону зменшення так і у сторону збільшення.

Таким чином, у разі незгоди з результатами визначення вартості чи оцінки майна, сторони виконавчого провадження мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк із дня отримання відповідного повідомлення про такі результати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19), при розгляді справи про оскарження дій державного виконавця щодо визначення оцінки майна на стадії виконавчого провадження, де рішенням Апеляційного суду Закарпатської області визначено початкову ціну предмета іпотеки, суд вказав на те, що у разі незгоди з результатами визначення вартості чи оцінки майна, сторони виконавчого провадження мають право оскаржити їх у судовому порядку.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до йогореалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття «ціна» як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» можна зробити висновок, що у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Разом з тим відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.

Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 14-11цс18 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 травня 2018 року у справі № 61-4453св18.

Крім того, згідно з інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року у справі № 554/2665/15-ц заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 вересня 2017 року задоволено.Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 березня 2016 року, рішення Апеляційного суду Полтавської області від 26 травня 2016 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 вересня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення.У задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Тобто, судове рішення, на підставі якого предмет іпотеки передано на реалізацію - скасовано, у зв`язку з чим подання до суду скарг на дії державного виконавця не є у цьому випадку ефективним способом захисту прав боржника.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи, проте повноваження суду касаційної інстанції стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду по суті вирішення цієї скарги та не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 401, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Полтавської області від 14 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик