Справа № 302/900/18
№ 2/302/18/19
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

05.03.2019 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

з участю:

секретар с/з - Гажук Н.В.,

позивач - ОСОБА_2, представник позивача - адвокат Керита М.В.,

відповідач - ОСОБА_4,

представник відповідачів - адвокат Рішко С.І.,

третя особа - ОСОБА_27,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті особи без самостійних вимог - Міжгірська державна нотаріальна контора, секретар В.Бистрянської сільської ради ОСОБА_27 про усунення ОСОБА_4 від права на спадкування за законом спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7; встановлення факту спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_2 і ОСОБА_8 та визнання ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої черги за майном померлої ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом; визнання недійсним і скасування заповіту ОСОБА_8, посвідченого 10.03.2015 року секретарем В.Бистрянської с/ради ОСОБА_27,-

В С Т А Н О В И В:

18.07.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами, які вмотивовано наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_8, жителька АДРЕСА_1. Остання була родичкою позивачки за її чоловіком ОСОБА_9, а саме ОСОБА_9 був рідним братом її діда - ОСОБА_10. На час смерті з померлою ОСОБА_8 ніхто не проживав та не був зареєстрований. Позивачка з своєю сім'єю за життя померлої ОСОБА_8 доглядали за останньою та за її померлим чоловіком ОСОБА_9 Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини за померлою ОСОБА_8 позивачка, як спадкоємка п'ятої черги за законом, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини до майна померлої, яке складається з ж/будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і земельної ділянки виділеної для обслуговування цього ж/будинку. Нотаріус відмовив позивачці у нотаріальній дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав, що спадкодавка ОСОБА_8 за життя склала заповіт на частину свого нерухомого майна на користь іншої особи, а також з підстав, що спадщину за померлою ОСОБА_8 прийняла спадкоємка третьої черги за законом шляхом подання заяви до нотаріуса у встановлений строк про прийняття спадщини. Позивачка вказує, що померла ОСОБА_8 за свого життя заповідала усно їй своє майно, оскільки вона доглядала за нею та її чоловіком ОСОБА_9, який був прикутий до ліжка і саме вона з сім'єю вели за ним цілодобовий догляд. За життя померла ОСОБА_8 не згадувала про складений нею заповіт та про те, що має на меті залишити своє майно відповідачам. Позивачка вважає, що вона на підставі вимог ст.ст. 1258, 1259 ч.2, 1264 ЦК України, має право на спадкування за законом, як спадкоємець четвертої черги, оскільки протягом десятиліть опікувалася, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу спадкодавцеві ОСОБА_8 та її чоловіку ОСОБА_11, які через похилий вік, тяжку хворобу були у безпорадному стані. Натомість відповідачі жодним чином не допомагали ОСОБА_8, не забезпечували її продуктами харчування та іншими необхідними речами, а навпаки зробили все для того, щоб остання чим менше прожила на цьому світі, залучивши особу, яка не маючи жодної медичної освіти надавала медичну допомоги ОСОБА_8, а коли процес одужання для останньої став незворотній ОСОБА_8 відправили до лікарні, де остання померла через три дні після поступлення. За цих підстав позивачка просить відповідачку ОСОБА_4 усунути від спадщини згідно вимог ст. 1224 ЦК України. Окрім цього, позивачка вважає, що заповіт складений від імені ОСОБА_8, який посвідчено секретарем В.Бистрянської с/ради Міжгірського району ОСОБА_27, 10.03.2015 року за реєстровим № 02, за яким ОСОБА_8 заповіла земельну ділянку площею 0,2431 га в АДРЕСА_2 відповідачу ОСОБА_12, - є незаконним та має бути скасований на підставі вимог ст.ст. 203, 207, 225, 1234 ч.1, 1247, 1248, 1257 ч.2 ЦК України. Оскільки спадкодавка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, вищевказаний заповіт не підписувала, а зміст заповіту не відповідає волі спадкодавця, що є достатньою підставою для визнання цього заповіту недійсним.. За наведених підстав позивачка просить: усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом від спадщини, відкритої внаслідок смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, до складу якої ввійшли всі його права та обов'язки, які існували на момент його смерті; визнати недійсним та скасувати заповіт ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, складений 10.03.2015 року, який посвідчено секретарем В.Бистрянської с/ради Міжгірського району 10.03.2015 року ОСОБА_27; встановити факт спільного її проживання однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 у період з 1992 року до дня смерті та визнати її спадкоємцем четвертої черги до майна померлої у порядку спадкування за законом.

Позивачка та її представник адвокат Керита М.В. заявлені позовні вимоги підтримали повністю, просять такі задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_7 та їх представник - адвокат Рішко С.І., заявлений позов заперечили повністю з таких обгрунтувань.

Відповідачі у поданих суду відзивах на позов вказали про необгрунтованість позовних вимог з таких підстав. Матір'ю відповідачки ОСОБА_4 була ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка була рідною сестрою померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_8 Мати відповідачки ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_9, тобто до часу смерті її рідної сестри ОСОБА_8. На час смерті ОСОБА_8 в неї не було спадкоємців першої черги, оскільки чоловік такої ОСОБА_9 помер раніше за неї, дітей ОСОБА_8 не мала. Тому, відповідачка ОСОБА_4 за правом представлення, як спадкоємка другої черги за майном ОСОБА_8, 13.06.2018 року звернулася до Міжгірської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини за законом за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_8.Твердження позивачки про те, що вона разом із своєю сім'єю вели догляд за померлою ОСОБА_8, протягом десятиліть забезпечували її засобами для існування, вели з нею спільне господарство, не відповідає дійсності. Оскільки позивачка проживала у власному ж/будинку за адресою: АДРЕСА_3, а покійна ОСОБА_8 з 1950-х років і до дня смерті постійно безперервно проживала у власному будинку, за адресою АДРЕСА_1, і разом з нею на день її смерті в цьому будинку ніхто не проживав і не був зареєстрований. Догляд за померлою ОСОБА_8 вела дочка відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_15, яка є дружиною відповідача ОСОБА_7. За цих підстав померла ОСОБА_8 залишила за життя заповітне розпорядження на користь ОСОБА_7. Останній проводив поховання ОСОБА_8 Позивачка не подала суду жодного доказу на підтвердження того, що вона проживала разом із ОСОБА_8 однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини і була пов'язана із ОСОБА_8 спільним побутом і вони мали взаємні права та обов'язки тощо. Також твердження позивачки про те, що ОСОБА_8 за життя заповідала їй все своє майно є надуманим та не підтверджене жодним доказом. Складання заповіту ОСОБА_8 за життя свідчить про обізнаність з процедурою оформлення заповітів. Також відповідачі вказують, що надуманим є і те, що позивачка вела догляд за чоловіком померлої - ОСОБА_9, оскільки останній помер ІНФОРМАЦІЯ_10, а на цей час позивачці було тільки 12 років. Позивачкою на підтвердження обставин стосовно вимоги про усунення ОСОБА_4 від права на спадкування не надано суду жодних доказів того, що ОСОБА_8 перебувала у безпорадному стані і відповідачі ухилялися від надання їй допомоги. Позивачкою безпідставно заявлено вимогу на оспорення заповіту, оскільки таке право належить спадкоємцям заповідача, права яких порушені заповітом, натомість позивачка тільки претендує на те, щоб бути визнаною спадкоємцем ОСОБА_8 четвертої черги і просить суд встановити відповідний факт. Враховуючи, що про своє спадкове право заявила спадкоємець другої черги за правом представлення - ОСОБА_4, то в будь-якому випадку позивач виключається з числа спадкоємців, права яких можуть бути порушені заповітом. Відповідачі вважають, що переконання позивача в тому, що ОСОБА_8 не підписувала заповіт і його зміст не відповідає волі спадкодавця грунтується лише на домислах. За цих підстав відповідачі просять відмовити позивачці у задоволенні позову повністю, оскільки такий є надуманим і належно не підтверджений доказами.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Рішко С.І., просить суд стягнути з позивачки на користь ОСОБА_4 понесені нею судові витрати з надання послуг з правової допомоги в сумі 5400 грн.

Третя особа без самостійних вимог - секретар В.Бистрянської с/ради ОСОБА_27 заявлений позов в частині визнання недійсним та скасування заповіту ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного 10.03.2015 року, та посвідченого секретарем Верхньобистрянської с/ради заперечила повністю, вважає таку вимогу надуманою та не підтвердженою жодним доказом. Оскільки, за життя ОСОБА_8 та на час складання заповіту 10.03.2015 року була дієздатною і повністю усвідомлювала свої дії, волевиявлення її було вільним без будь-якого утиску чи підказок. ОСОБА_8 все своє трудове життя працювала бухгалтером в різних установах району і вміла добре читати і писати. Незважаючи на свій похилий вік ОСОБА_8 прочитала заповіт і власноручно підписала його у присутності секретаря с/ради. ОСОБА_8 була постійною мешканкою АДРЕСА_1. Від дня смерті чоловіка ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10, і до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 проживала одна. Догляд за нею вела соціальний працівник ОСОБА_16.Ніяких інших доглядів за гр.ОСОБА_8 сільською радою не зафіксовано.

Третя особа без самостійних вимог - державний нотаріус Міжгірської державної нотаріальної контори Дунаєва О.І. подала суду 01.10.2018 року клопотання про розгляд справи за її відсутності . Заперечення на позов або письмові пояснення на позов ОСОБА_2 державним нотаріусом суду не подано.

Під час розгляду справи судом винесено такі процесуальні рішення.

27.07.2018 року на підставі ухвали суду прийнято позовну заяву ОСОБА_2 до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Згідно ухвали Міжгірського районного суду від 04.09.2018 року, за клопотанням сторони позивача, у справі визнано належними відповідачами за позовними вимогами ОСОБА_2 - відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_7.

04.09.2018 року та 01.10.2018 року на підставі ухвал Міжгірського районного суду Закарпатської області, за клопотанням позивача, судом витребувано додаткові докази по справі.

18.10.2018 року за клопотанням позивача на підставі ухвали суду в справі призначено почеркознавчу експертизу щодо підпису та рукописного тексту в заповіті складеному від імені ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено.

Згідно ухвали Міжгірського райсуду Закарпатської області 15.01.2019 року закрито підготовче провадження в справі за позовом ОСОБА_2 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Судом установлено такі обставини. ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала і була зареєстрована на час смерті в АДРЕСА_1.

06.02.1992 р. помер ОСОБА_9, 1934 р.н. (чоловік ОСОБА_8) Указані особи перебували в зареєстрованому шлюбі, проживали під час подружнього життя спільно, дітей від шлюбу не мали. ОСОБА_8 на випадок своєї смерті склала заповіт, який посвідчено секретарем В.Бистрянської сільської ради 10.03.2015 р. за реєстровим № 02. За цим заповітним розпорядженням земельну ділянку площею 0,2431 га в АДРЕСА_2 згідно державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_3 заповіла ОСОБА_7, 1983 р.н. Станом на час смерті ОСОБА_8 з нею ніхто не проживав за вказаною вище адресою і не був зареєстрований.

31.03.2018 р. спадкодавець за заповітом ОСОБА_7 подав державному нотаріусу Міжгірської державної нотаріальної контори Дунаєвій О.І. заяву про прийняття спадщини за заповітом померлої ОСОБА_8.

21.03.2018 р. ОСОБА_15 подала заяву державному нотаріусу Дунаєвій О.І. про прийняття спадщини за законом за майном померлої ОСОБА_8

11.05.2018 р. ОСОБА_2 подала заяву державному нотаріусу Дунаєвій О.І. про прийняття спадщини за законом за майном померлої ОСОБА_8

13.06.2018 р. ОСОБА_4 подала заяву державному нотаріусу Дунаєвій О.І. про прийняття спадщини за майном померлої за правом представлення як племінниця померлої (мати ОСОБА_4 - ОСОБА_14, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9, була рідною сестрою померлої ОСОБА_8).

Свідоцтва про право на спадщину за заповітом чи за законом на спадкове майно померлої ОСОБА_8 не видавалось.

Ці обставини підтверджені такими доказами: копією спадкової справи, зареєстрованої за заявами зазначених осіб, довідками з В.Бистрянської сільської ради, про реєстрацію і проживання осіб, актами цивільного стану про смерть, народження, реєстрацію шлюбу, змістом заповіту ОСОБА_8, витягами з спадкових реєстрів, паспортними відомостями сторін та осіб, які заявили про спадкові права.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи, проведеної експертом Закарпатської НДЕКЦ Шкрюба С.М. від 02.12.2018 р. на підставі ухвали суду за клопотанням сторони позивача підпис від імені гр. ОСОБА_8 у оригіналі заповіту ОСОБА_8 посвідченому секретарем В.Бистрянської сільської ради, № 02 від 10.03.2015 р. в обидвох примірниках та рукописний запис «заповіт прочитано власно мною в голос в чому і розписуюсь», - виконаний гр. ОСОБА_8.

Показами свідків ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 ОСОБА_24,ОСОБА_25 судом установлено, що ОСОБА_8 спільно проживала в шлюбі з чоловіком ОСОБА_9 в будинку в АДРЕСА_1. ОСОБА_9 тяжко хворів (внаслідок інсульту отримав параліч) і у 1992 р. він помер. У будинку залишилась проживати одна ОСОБА_8, яка надалі тимчасово співмешкала з іншим чоловіком в його будинку в с. В. Бистрий, опісля тимчасово в родичів (у ОСОБА_7 - 2010 р., в ОСОБА_20 - до 2016 р., а також у своєму будинку). Родичі ОСОБА_8 - ОСОБА_7, ОСОБА_20, ОСОБА_21, а також родичі чоловіка ОСОБА_8 - ОСОБА_23, ОСОБА_2, ОСОБА_24 надавали подружжю ОСОБА_24 різну допомогу, на їх прохання, а саме допомагали косити город, завозити і заготовляти дрова, різну побутову допомогу (придбати та принести їжу з магазина, ліки з аптеки і т.п.). Цими ж показами підтверджено, що в останні роки свого життя ОСОБА_8 не спілкувалась з родичами свого чоловіка, а саме з родиною ОСОБА_23 і ОСОБА_2

Оцінивши встановлені обставини, дослідивши докази в справі, подані сторонами, суд дійшов такого висновку.

Із змісту позовних вимог видно, що позивач оспорює спадкові права відповідача ОСОБА_4 - спадкоємця померлої ОСОБА_8 за законом і відповідача ОСОБА_7 - спадкоємця померлої ОСОБА_8 за заповітом.

Судом достовірно установлено, що заповіт ОСОБА_8 був її особистим розпорядженням на випадок смерті з призначенням спадкоємця ОСОБА_7 і визначенням обсягу спадщини за заповітом земельної ділянки, яка була оформлена на праві власності за спадкодавцем-заповідачем в установленому законом порядку. Цей заповіт суд визнає дійсним і до позовних вимог за цими правовідносинами застосовує вимоги статей 1233,1234,1236,1247,1251 ЦК України та констатує, що ці вимоги закону дотримані належно при складанні і посвідченні заповіту. Отже, позовні вимоги в частині недійсності заповіту не доведені позивачем і повністю спростовані стороною відповідача ОСОБА_7

Доводи сторони позивача та клопотання про необхідність проведення повторної чи додаткової почеркознавчої експертизи суд відхиляє як належно необґрунтовані та не конкретизовані. Натомість із роз'яснень висновку експертом Шкрюба С.М. під час судового розгляду видно, що експерт під час проведення експертизи досліджував всі документи, надані судом для проведення цієї експертизи.

Суд також не знайшов підстав для застосування статті 1224 ч.5 ЦК України щодо вимог про усунення від права на спадкування відповідача ОСОБА_4 Згідно цієї норми за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Позивач не надала жодного доказу, який би стверджував, що спадкодавець ОСОБА_8 перед смертю перебувала у безпорадному стані, тривалий час; що ОСОБА_8 просила допомоги через свій безпорадний стан в ОСОБА_4, а остання відмовляла в цьому. Згідно показів свідка ОСОБА_25 він як медик за освітою на прохання ОСОБА_8 надава їй за місцем її проживання медичні послуги за призначенням лікаря (уколи, вимірював тиск, ставив капельниці). Показами свідків, довідками з В.Бистрянської сільської ради також спростовано факт спільного проживання позивача однією сім'єю з спадкодавцем ОСОБА_8 Окрім цього, позивач ОСОБА_2, свідок позивача ОСОБА_23 в суді надали пояснення і покази, що тривалий час (не менше трьох років) перед смертю ОСОБА_8 вони не спілкувалися особисто з ОСОБА_8, цікавилися її життям через близьких до ОСОБА_8 осіб (через сім'ю ОСОБА_21). Помешкання позивача і ОСОБА_8 в с. В. Бистрий знаходяться на значній віддалі одне від одно (біля 1 км). Отже, обставин за ознаками спільного проживання позивача і ОСОБА_8 суд не встановив, а тому не має підстав для застосування статті 1264 ЦК України.

Окрім цього, безпорадний стан особи, за положеннями статті 1224 ч. 5 ЦК України, розуміється стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду КЦС, яка застосована в постановах від 21.03.2018 р. (справа №337/6000/15-ц), від 04.07.2018 р. (справа № 404/2163/16-ц), від 08.11.2018 р. (справа № 521/20849/16), від 17.10.2018 р. (справа № 200/21452/15-ц).

Таким чином, позивач не довела належними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, тобто не виконала вимоги статті 81 ЦПК України. Натомість відповідачі запереченнями та поданими доказами спростували вимоги позивача повністю.

Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору у разі відмови в позові не підлягають поверненню позивачу. На позивача слід також покласти й інші витрати в справі, а саме у вигляді витрат відповідачів на правничу допомогу (стаття 141 ч.2 п.2,ст. 137 ЦПК України). Визначаючи розмір цих витрат, суд бере до уваги таке. Представник відповідачів надав суду для стягнення цих витрат договір про надання правових послуг, акт про прийняття-передачу цих послуг з переліком видів та квитанцію до прибуткового касового ордера в сумі 5400 грн. Згідно з положеннями статті 141 ч. 3 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з врахуванням ціни позову, значення справи для сторін та інші положення. З акту видно, що представник відповідачів визначив оплату послуг за представництво в судових засіданнях з розрахунку 13,5 затрачених на ці засідання годин вартістю 400 грн/год. Натомість згідно відміток часу проведення судових засідань за протоколами судових засідань у справі участь представника відповідачів у судових засіданнях (всього сім засідань, які зазначені в акті і відповідають матеріалам справи) в сукупності тривала 4,75 год. Отже, ці правничі послуги мають вартість за договором і актом 400* 4,75 = 1900 грн. Ця сума з вартістю інших видів послуг, з якими суд погоджується за кількістю, затраченим часом та вартістю, які зазначені в акті, становитиме: 1900 + 2000 = 3900 грн. Таким чином, заявлена відповідачами сума до відшкодування позивачем за витрати на правничу допомогу має становити 3900 грн. , що відповідає обґрунтованим, співмірним до предмета спору витратам, поведінці сторони позивача в справі та засадам розумності й справедливості.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_1, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3, - судові витрати у вигляді витрат відповідача ОСОБА_4, на оплату правових послуг адвоката Рішко С.І., в користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП - НОМЕР_2, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_4, в сумі 3900 грн.. У стягненні решти цих витрат відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Повне рішення складено 15.03.2019 року.

Суддя: В. П. Кривка