Справа № 225/8023/18
Провадження № 2/225/298/2019
18 березня 2019 року м.Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі :
головуючого судді - Нємиш Н.В.
секретаря - Андрієвої Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2), третя особа: Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області (місце знаходження: Донецька область, м.Торецьк, вул.Маяковського, 24а) про позбавлення батьківських прав, -
Позивач звернулась з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком неповнолітнього ОСОБА_3, є громадянин України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що внесено відповідний запис в свідоцтво про народження дитини, тобто в зазначеному свідоцтві батьком дитини записано саме відповідача. З відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2013 року. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 01.04.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 07.02.2014 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання малолітнього сина. З часу фактичного розірвання шлюбних відносин відповідач, як батько малолітнього ОСОБА_3, свідомо нехтує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дитини, а саме: не приймає участі у вихованні сина, не займається його розвитком, навчанням, не забезпечує його харчування, медичних догляд, не піклується станом здоров'я, не надає лікування у періоди хвороби дитини, не адаптує дитину до умов сучасного життя, не готує з дитинства до самостійного життя та праці, матеріально не утримує дитину, у зв'язку з чим має значну заборгованість по сплаті аліментів, тим самим відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. В свою чергу, позивач піклуюся про свого сина, займаюся його вихованням, лікуванням, створюю усі необхідні умови для матеріального забезпечення, належного навчання, розвитку та формування, як особистості. Дитині вона забезпечила гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення.
Таким чином, у зв'язку із вище зазначеними обставинами, позивач змушена звернутися до суду з вимогами про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3, оскільки вважає, що факти, викладені нею в позові суперечать інтересам дитини.
В судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутністю, наполягала на задоволенні позовних вимог.
Відповідач не з'явився в судове засідання з невідомих суду причин, про день час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно.
Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив вимоги позивача задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5. Батьками малолітнього ОСОБА_3 згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27 листопада 2013 року, виданого виконавчим органом Кіровської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.8).
З 10.10.2013 року ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_2
Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 01.04.2015 року шлюб між сторонами по справі розірвано (а.с. 11).

На теперішній час малолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю та перебуває повністю на її утриманні та вихованні.

ОСОБА_3 виховується в закладі дошкільної освіти (ясла-садок) №1 «Червона шапочка» військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області (а.с. 14). З характеристики ОСОБА_3 наданої директора ЗДО №1, вбачається, що навчанням та вихованням хлопця займається мати, ОСОБА_1, яка цікавиться у вихователів поведінкою та успіхами дитини. Батько дитини, ОСОБА_2, не бере участь у житті та вихованні сина, не цікавиться здоров'ям та успіхами дитини, в заклад дошкільної освіти на свята та батьківські збори не приходить. (а.с. 15).

В судовому засіданні також встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 жодних з покладених законом на батьків обов'язків щодо своєї дитини не виконує, не цікавиться станом здоров'я та життям сина, взагалі не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні.

Окрім того, рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 07.02.2014 року (а.с 19) з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення сином повноліття. Однак відповідач аліменти на утримання сина не сплачує у зв'язку з чим має заборгованість по аліментам. (а.с. 21).

Позивач ОСОБА_1 повністю піклується про сина, займається його вихованням, створює всі необхідні умови для належного розвитку та формування його як особистості, забезпечує гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення, повністю матеріально утримує дитину.

У зв'язку з викладеним, позивач звернулася до суду з позовом, в якому ставить питання про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_3

Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилається на ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини.

З висновку Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 вбачається, що Військово-цивільна адміністрація м.Торецьк Донецької області вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.22).

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його малолітнього сина.

Згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір» слід звільнити позивача від сплати судового збору.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 50, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 161, 164,165 Сімейного Кодексу України, ст. 60 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2), третя особа: Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області (місце знаходження: Донецька область, м.Торецьк, вул.Маяковського, 24а) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, за ставками судового збору, який діяв на день подачі позовної заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте Дзержинським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача , яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК Українив редакції від 03.10.2017 року.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: