Справа № 585/2514/19
Номер провадження 2/585/819/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання Ковган О.В.,

Справа № 585/2514/19, провадження № 2/585/819/19

Позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: АТ КБ «ПриватБанк»,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Роменський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області,

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача: ОСОБА_2 , що діє на підставі угоди про надання правничої допомоги від 21 червня 2019 року, ордеру серії ВМ №1000383 від 08 липня 2019 року,

Представник відповідача: ОСОБА_3 Ірина Володимирівна, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №4163 від 26.02.2019 та довіреності від 28.03.2019 року,

Представник третьої особи Роменського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області в особі в.о. начальника відділу Ткач Петро Володимирович,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До суду звернувся адвокат Менько Д.Д. з позовом в інтересах ОСОБА_1 , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., Роменський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що на примусовому виконанні Роменського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області перебуває виконавче провадження №55481306 по виконанню виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі №20771, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з позивачки заборгованості у розмірі 253921,62 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Так , звертаючись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, банк у розмір заборгованості за кредитним договором включив платежі поза межами позовної давності. При здійсненні виконавчого напису нотаріусом питання спливу строків позовної давності як до стягнення основної суми боргу, так і до пені та штрафів, не перевірялось, стягнення заборгованості здійснено без врахування строків щомісячних платежів погашення кредиту та перебігу позовної давності, а тому визначена у виконавчому написі сума заборгованості, з врахуванням наслідків спливу позовної давності, не є безпірною. Виконавчий напис вчинено з порушенням ст.. 61 Конституції України, а саме з позивачки за одне й те ж саме порушення строків виконання грошових зобов`язань одночасно стягнуто пеню та комісії у розмірі 3664,42 грн., а також заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 11981,98 грн. , тобто на позивачку покладено подвійну цивільно-правову відповідальність. Нотаріусом при вчиненні нотаріальної дії не була перевірена безспірність суми заборгованості, ОСОБА_1 претензію від банку не отримувала, а тому не мала можливості оскаржити розмір суми заборгованості. В оскаржуваному виконавчому написі не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, а лише вказано, що грошові суми, які пропонується стягнути, є боргом за кредитним договором №б/н від 19.07.2010 року, укладеним між позивачкою та ПРАТ КБ «Приватбанк», що також є підставою для скасування даного виконавчого напису. Тому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, 16.11.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 20771 про стягнення з позивачки на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 252121,62 грн. та стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати в понесених розмірах.

09 серпня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача АТ КБ «Приватбанк», в якому банк просить в задоволенні позову відмовити та розглянути справу у відсутності представника відповідача. Свою позицію банк мотивує тим, що виконавчий напис вчинено відповідно до норм діючого законодавства, посилаючись на постанову Верховного суду України по справі № 6-158цс/15, в якій вказано про те, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, стверджує про те, що АТ КБ «Приватбанк» надавав нотаріусу всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису. Щодо строку за яким здійснюється стягнення за виконавчим написом, то вважає, що позивач, здійснюючи часткову оплату заборгованості у вказаний період часу, переривала строк, а тому нотаріус вчинив виконавчий напис правомірно, в межах строків, встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. гл. 16 Розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року № 296/5.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

10 липня 2019 року справу прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 02 серпня 2019 року на 09 год. 10 хв. (а.с.16).

10 вересня 2019 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача адвокат Менько Д.Д. подав суду заяву, з проханням проводити розгляд справи у його відсутності та без участі ОСОБА_1 . Позов просив задоволити.

Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явилась, у відзиві на позов просила справу розглядати у відсутності представника відповідача.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, позицію з приводу позовних вимог не висловив (а.с.70).

Від третьої особи Роменського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу державної виконавчої служби (а.с.72).

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

19.07.2010 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та отримала платіжну картку кредитка «Універсальна» (а.с.33).

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 19.07.2010, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 станом на 30.09.2017 остання має заборгованість в сумі 252121,62 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20253, 10 грн.; загального залишку заборгованості за відсотками у розмірі 215722,12 грн., в тому числі залишок заборгованості за відсотками на поточну заборгованість 956,60 грн., залишок заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість 214756,52 грн.; заборгованості з пені та комісії у розмірі 3664,42 грн.; заборгованості по судовим штрафом 12481,62 грн. (а.с.34-36).

На аркуші справи 37 мається копія письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором №б/н від 19.07.2010 року, яка направлялась на адресу позивачки банком. Дана письмова вимога не містить ні дати , ні номеру (а.с.37).

24.10.2017 року ОСОБА_1 ПАТ КБ «Приватбанк» направляв листа, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень: приорітетних листів з оголошеною цінністю поданих в Поштомат ЦПЗ №1 ДД УДППЗ, квитанцією «Укрпошти» (а.с.38).

Згідно опису вкладення до цінного листа від 24.10.2017 року ОСОБА_1 направлялась претензія про наявність боргу від 18.10.2017 року за Вих. № SAMDN7485 (а.с.39).

16.11.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся із заявою до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Швець Р.О., в якій банк просить вчинити виконавчий напис на копії Кредитного договору №б/н від 19.07.2010 року для стягнення боргу частинами за вищевказаним кредитним договором, а саме: 252121,62 грн., з урахуванням: - заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20253, 10 грн.; - заборгованість за відсотками у розмірі 215722,12 грн.; - заборгованість з пені та комісії у розмірі 3664,42 грн.; - заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; - заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 11981, 98 грн. Строк за який провадиться стягнення 2630 днів, а саме: з 19.07.2010 року по 30.09.2017 року . До заяви банк додавав: кредитний договір, виписку з особового рахунку боржника, вимогу про усунення порушень за кредитним договором, розрахунковий документ про оплату послуг зв`язку, опис вкладення в цінний лист, довіреність та паспорт представника банку (а.с.33).

16.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» борг за кредитним договором у розмірі 252121 грн. 62 коп. Даний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 20771 (а. с. 6, 31).

05 січня 2018 року державним виконавцем Роменського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області Скибою Л.В. відкрито виконавче провадження ВП №55481306 по примусовому виконанню виконавчого напису №20771, виданого 16.11.2017 року (а.с.7).

Норми права, застосовані судом:

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються Законом «Про нотаріат» (далі - Закон), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) та іншими нормативними актами.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року встановлено стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, як то кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості.

Мотиви суду.

Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову виходячи з наступного.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року.

На виконання ухвали Роменського міськрайонного суду від 10.07.2019 року приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. було направлено на адресу суду документи, на підставі яких вчинено оспорюваний виконавчий напис.

Згідно додатку до заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про вчинення виконавчого напису до неї додано наступні документи: кредитний договір (копія), засвідчена виписка з особового рахунку за кредитним договором, вимога про усунення порушень за кредитним договором, розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв`язку, опис вкладення в цінний лист, довіреність представника банка та його паспорт. Також до заяви приватним нотаріусом суду були направлені і копії документів з вищевказаного переліку.

Отже, серед доданий до заяви про вчинення виконавчого напису документів представник банку долучив копію кредитного договору, хоча відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року для вчинення виконавчого напису подається оригінал кредитного договору.

Більше того, з поданих документів вбачається, що замість оригіналу кредитного договору банком додано лише копію Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, самі Умови та правила надання таких послуг, які є частиною кредитного договору, оскільки містять в собі його істотні умови, при зверненні до приватного нотаріуса не додавались.

Письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором № б/н від 19.07.2010 року, згідно поштової квитанції відправлена боржнику 24.10.2017 року (а.с.38), заява ПАТ КБ «Приватбанк» про вчинення виконавчого напису датована 27.10.2017 року, нотаріусу подана 16.11.2017 року (а.с.32).

Тобто, нотаріус вчинив виконавчий напис через 8 днів після того, як банк направив боржнику письмову вимогу щодо усунення порушень за кредитним договором, не дотримавшись при цьому 30-денного строку, встановленого підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Таким чином, недотриманням приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вказаних вимог Порядку щодо спливу 30-денного строку з моменту надіслання банком письмової вимоги до боржника, було порушено права ОСОБА_1 щодо можливості спростування розміру заборгованості.

А тому надана банком виписка по рахунку належним чином не може підтверджувати безспірність заборгованості, оскільки з нею боржник не мала можливості ознайомитись у встановлений 30-денний строк.

ОСОБА_1 не погоджується з розміром заборгованості, вважає вимоги стягувача в цій частині неправомірними як з підстав самої суми заборгованості, так і з підстав спливу строків давності (загальної та спеціальної) за вимогами в повному обсязі.

Ні відповідачем, ні третьою особою не додано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що під час вчинення виконавчого напису нотаріусом перевірялась безспірність заборгованості. Хоча безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»).

Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що при вчиненні виконавчого напису від 16.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. порушено вимоги ст. 88 Закону та п.п.2.3 п.2, п.п. 3.1 п. 3 розділу ІІ глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій, а саме вчинення нотаріальної дії з наявністю спору щодо заборгованості та її розміру, без дотримання 30-ти денного строку з моменту надіслання письмової вимоги про усунення порушень та не за повним переліком документів, за якими стягнення кредитної заборгованості проводиться у безспірному порядку .

Тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (ухвала Великої Палати Верховного Суду 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц), ОСОБА_1 , як споживач за позовом, пов`язаним з порушенням її прав звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Крім того, у відповідності до вимог ч.2 ст. 137, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути понесені нею та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 19, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Суд вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Роменський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволити у повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем 16.11.2017 року, зареєстрований в реєстрі за №20771 про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 252121 грн. 62 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на користь ОСОБА_1 4000 (чотири тисячі) грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Роменський міськрайонний суд.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: Менько Дмитро Дмитрович, місце знаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: АТ КБ «ПриватБанк», місце знаходження: 01001, Україна, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Представник відповідача: Істамова Ірина Володимирівна, місце знаходження: 49094 АДРЕСА_3 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30, паспорт серії НОМЕР_2 .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, місце знаходження: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Роменський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Сумській області, місце знаходження: 42000, Сумська область, м. Ромни, бул. Шевченка, 8 .

Повне судове рішення виготовлено 16 жовтня 2019 року.

Суддя підпис...

Копія вірна

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова