П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 жовтня 2019 року місто Київ

справа № 757/33292/19-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/11279/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Печерського районного суду міста Києва у складі судді Вовка С.В. від 2 липня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк", приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс", товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест", товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни, публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "Київ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Гарант", товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Джерело Фінансів", товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор Інвест Плюс", товариство з обмеженою відповідальністю "Гаргона", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Савчук Олена Анатоліївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левінець Валентина Юріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Наталія Михайлівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бориско Ольга Олексіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазарчук Наталія Володимирівна, про визнання договорів та іпотеки припиненими,

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та одночасно подав заяву про забезпечення позову, у якій просив суд: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 8 липня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 978, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савчук О. А.; заборонити ТОВ "Ріо Фін" та іншим особам здійснювати відчуження, відступлення, продаж чи передачу будь-якій особі права вимоги

за договором про відкриття відкличної кредитної лінії № 25/04 від 29 вересня 2004 року, укладеним між ПАТ "АКБ "Київ" та ПрАТ "Автомобільна компанія "Укртранс", в якості забезпечення зобов`язання по якому виступає квартира АДРЕСА_1 ; заборонити ТОВ "Ріо Фін" та іншим особам здійснювати відчуження, відступлення, продаж чи передачу будь-якій особі права вимоги за іпотечним договором від 28 листопада 2008 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3622, посвідченим і нотаріусом Київського нотаріального округу Голубничою О.В., між ПАТ "АКБ "Київ" та ПрАТ "Автомобільна компанія "Укртранс", в якості забезпечення виконання зобов`язання по якому виступає квартира АДРЕСА_1 ; заборони ТОВ "Ріо Фін" та будь-яким суб`єктам, на які покладено функції із ведення державної реєстрації прав на нерухоме майно, зокрема, але не виключно: кредитованим суб`єктам, державним реєстраторам, нотаріусам та іншим органам державної реєстрації (у тому числі, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад), які створені та діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, а саме - вчиняти дії щодо відчуження, надання права користування, накладення заборон, інших речових прав на предмет іпотеки за іпотечним договором від 28 листопада 2008 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3622, посвідченим приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Голубничою О. В., укладеним між ПАТ "АКБ "Київ" та ПрАТ "Автомобільна компанія "Укртранс".

Заява мотивована тим, що право вимоги за договором про відкриття відкличної кредитної лінії № 25/04 від 29 вересня 2004 року та іпотечним договором від 28 листопада 2008 року неодноразово відступалося між різними суб`єктами господарювання, що дозволяє дійти висновку про можливість утруднення виконання рішення суду. На даний час спірна квартира належить відповідачу ТОВ "Ріо Фін", яке в будь-який момент може звернути стягнення на неї, що позбавить позивача права власності нерухомим майном, а тому невжиття заходів забезпечення позову, у випадку задоволення позовних вимог, може призвести до фактичної неможливості виконання рішення суду.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 2 липня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Припинення правовідносин за кредитним та іпотечним договорами (у випадку задоволення позову) стосуватиметься будь-якого актуального кредитора, а тому відступлення прав вимоги за ними не впливатимуть на виконання імовірного рішення суду. Крім того, ризик відчуження ТОВ "Ріо Фін" спірної квартири не стосується предмету спору.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви. Скаржник зазначає, що суд необґрунтовано відмовив у задоволення заяви, оскільки у спірних правовідносинах накладення арешту на квартиру та заборона вчиняти реєстраційні дії щодо неї є цілком відповідними заходами забезпечення позову із вимогами позовної заяви; численні переуступки права вимоги за договором іпотеки може ускладнити або унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Крім того, 1 липня 2019 року ТОВ "Ріо Фін" звернуло стягнення на спірну квартиру і оформила право власності на неї за собою.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Ріо Фін" зазначає, що суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Інші учасники справи правом на подання відзиву не скористалися.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник ТОВ "Ріо Фін" - Авраміч В. О . заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що у провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "АБ "Укргазбанк", ПрАТ "Автомобільна компанія "Укртранс", ТОВ "Фінансова компанія "Реверс Інвест", ТОВ "Ріо Фін", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко К. М., ПАТ "Акціонерний банк "Київ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Гарант", ТОВ "Фінансова компанія "Джерело Фінансів", ТОВ "Фактор Інвест Плюс", ТОВ "Гаргона", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Савчук О.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левінець В.Ю., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Н.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова С.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бориско О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., про визнання договорів та іпотеки припиненими.

Підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з указаним позов стало, на його думку, припинення договору відкличної кредитної лінії № 25/04 від 29 вересня 2004 року внаслідок виконання зобов`язання, відповідно і договору іпотеки (зокрема іпотеки квартири АДРЕСА_1 ), укладеного на забезпечення його виконання.

Відповідно до частин 1-2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1-2 частини 1 статі 150 ЦПК України позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України допускається застосування декількох видів забезпечення позову.

При цьому види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Як убачається з роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно

виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про невідповідність обраного позивачем виду забезпечення позову вимогам позовної заяви.

Крім того, оскільки заявником не надано достатніх доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість утруднення чи невиконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Також слід зауважити, що такий вид забезпечення позову як накладення арешту за заявою особи (позивача) на майно, яке їй належить на праві власностіне передбачено нормами ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права (порушення строків розгляду заяви про забезпечення позову) не впливають, у даному випадку, на вирішення справи і не являється достатньою підставою для скасування правильного по своїй суті судового рішення.

При цьому колегія суддів зазначає, що вирішення питання про забезпечення позову є дискреційними повноваженнями суду і відмова у задоволенні такої заяви не являється порушенням права на справедливий судовий розгляд у розумінні статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Оскаржувана ухвала суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Ураховуючи викладене, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 2 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 11 жовтня 2019 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова