ПОСТАНОВА

Іменем України

25 вересня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/5782/13-ц

провадження № 22-ц/4809/1183/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Карпенка О.Л.,

за участі секретаря - Тимошенко Т.О.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2019 року у складі судді Галагана О.В. і

В С Т А Н О В И В :

У червні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та просило стягнути солідарно заборгованість у розмірі 2 118 394, 06 грн за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору № 406 від 18.06.2008 ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 140 000,00 дол. США на 20 років, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18.09.2028, з відсотковою ставкою 16% річних, відповідно до п.1.1, 1.2 кредитного договору.

ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно до 18 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 583,33 дол. США та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих банком починаючи з 18.10.2008 на відповідні рахунки позичальника.

Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 18.09.2028.

Починаючи з моменту видачі кредиту позичальник не в повному обсязі сплачував кошти в погашення кредиту та не в строки визначені кредитним договором та згодом зовсім припинив сплачувати кошти за кредитним договором, з приводу цього виникла заборгованість.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.10.2013 позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» заборгованість по кредитному договору № 406 від 18 червня 2008 року в сумі 2 118 394 грн 06 коп.

13.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення та просив скасувати заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.10.2013 року, призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 82).

Ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 14.11.2018 поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.10.2013.

Прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 01.10.2013.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 05.12.2018 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 01.10.2013 задоволено.

Заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда 01.10.2013 скасовано та призначено справу до розгляду.

07.02.2019 Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» уточнило позовні вимоги та просило:

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління () заборгованість станом на 31.05.2013 року в розмірі 186 266,19 дол. США та 340 761,32 грн, що складається з простроченого боргу 132416,71 дол. США, прострочених відсотків 538 49,48 дол. США та 340 761,32 грн нарахованої пені;

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління () витрати за сплату судового збору в сумі 3 441,00 грн. (а.с. 145-146).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2019 року в задоволені позову відмовлено.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 . мотивовано тим, що ПАТ «Державний ощадний банк» використало право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, комісії, пені та штрафів за порушення умов договору, звернувшись у січні 2009 року до суду із позовом про примусове солідарне стягнення цих коштів у судовому порядку(а.с.121-123, 126-127).

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наявність судового рішення про стягнення кредитної заборгованості з боржника та поручителя і тривале його невиконання надає позивачу право відповідно до ст. 625 ЦК України пред`явити вимоги про стягнення з відповідачів інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі комісію та неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 рішення суду мотивовано тим, що враховуючи встановлену законодавцем правову природу поручительства, як додаткового (акцесорного) зобов`язання до основного договору та пряму залежність від його умов, з огляду на наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, яке саме по собі свідчить про закінчення строку дії договору, на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, якщо інше не встановлене договором поруки.

Оскільки Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» вимог про стягнення з поручителя сплати встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень ст. 625 ЦК України не заявляв, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв`язку з відсутністю підстав для його задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний Ощадний банк України» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач зазначає, що суд помилково дійшов висновку про те, що кредитор вже використав своє право на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з пред`явленням вимоги до боржників.

В мотивувальній частині рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.03.2010 по справі № 2-119-10 суд вказав, що позивач не дотримався вимог, щодо дострокового стягнення кредитного боргу, а відтак у позивача виникло право на стягнення з відповідачів тільки простроченого боргу, відсотків по угоді, пені на прострочений борг та пені на прострочені відсотки.

Банком не було змінено умови основного зобов`язання щодо строку дії кредитного договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.03.2010 по справі № 2-119-10 було стягнуто на користь банку з відповідачів боргу по курсу НБУ станом на день подачі позову 288 937,76 грн.

Отже, відсутні підстави для застосування строку позовної давності, так як своїм правом щодо дострокового стягнення заборгованості банк скористався у 2013 році.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу про залишення апеляційної карги без задоволення.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача адвокат Безверха І.П. підтримала доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки всі учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без участі осіб, які не з`явилися, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 вересня 2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит № 406, згідно якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 140 000 дол. США на 20 років, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18 вересня 2028 року, з відсотковою ставкою 16% річних, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору (а.с. 15-17).

Надання кредиту здійснено одноразово з позичкового рахунку філії Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» готівкою, шляхом зарахування кредиту на поточний (вкладний) рахунок продавця будинку протягом 1 робочого дня з моменту виконання позичальником умов, що зазначені в п. 1.4 цього договору.

Сукупна вартість кредиту, графік платежів, вид і предмет кожної супутньої послуги та їх обґрунтування визначені в додатках № 1-3 до цього договору, що є невід`ємною частиною.

Відповідно до п. п. 1.5 позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно до 18 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 583,33 дол. США та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитним договором, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в АТ «Ощадбанк» починаючи з 18 жовтня 2008 року на відповідні рахунки позичальника, відкриті у філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк».

Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 18 вересня 2028 року.

Відповідно до п. 3.4 банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми Кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь - яких зобов`язань за цим договором або невиконання чи неналежного виконання позичальником та або майновим поручителем будь - яких зобов`язань за іпотечним договором.

Згідно до п. 4.2.1 Банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому Договору.

Пунктом 4.2.2 передбачено, що при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж 2 (два) місяці, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором (договорами).

Пунктом 4.3.2 визначено, що позичальник зобов`язується повернути кредит в сумі 140 000,00 дол. США., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим Договором.

Пунктом 4.3.3. передбачено, що у разі порушення умов цього договору та/або іпотечного договору достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород, штрафів та інших платежів відповідно до чинного законодавства України. Сторони домовилися, що розмір збитків визначатиметься Банком самостійно, на що позичальник цим надає свою згоду.

Згідно п. 5.1 за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, Сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством України.

Відповідно п. 5.2 за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,4% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення.

В забезпечення зобов`язань по договору про іпотечний кредит було укладено договір поруки № 432 від 18.09.2008 з ОСОБА_2 .

Відповідно до даного договору поручитель, сторона по договору, яка бере на себе прямі зобов`язання відповідати перед кредитором по зобов`язаннях боржника по кредитному договору № 406 від 18.09.2008 року (а.с. 30-31).

18.09.2008 між банком та позичальником було укладено іпотечний договір, згідно п.п 1.1 якого, Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання Зобов`язання, що випливає з Договору про іпотечний кредит, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель цим приймає іпотеку в порядку і на умовах визначених і цьому Договорі. Предмет іпотеки, який належить Іпотекодавцю на праві власності (а.с. 21-25).

Відповідно до п.п. 1.2. вище вказаного договору, предметом іпотеки за цим Договором є нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями за номером АДРЕСА_1

Внаслідок несплати кредитної заборгованості 16.01.2009 філією - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» було подано позов до Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 ОСОБА_2

30.03.2010 згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда стягнуто з відповідачів прострочений борг - 7 583,29 дол. США в еквіваленті - 60 643,57 грн., відсотки - 25 087,19 дол. США. в еквіваленті - 200 622,25 грн., пеню на прострочений борг - 922,95 дол. США. в еквіваленті - 7 380,83 грн., та пеню на прострочені відсотки - 2 537,34 дол. США. в еквіваленті - 20 291,11 грн., всього - 288 937,76 грн. (а.с. 37-38).

21.02.2013 старшим державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа згідно вище вказаного судного рішення (а.с. 128).

Боржник не здійснював сплати заборгованості на виконання рішення суду та не сплачував щомісячні платежі в рахунок погашення кредиту, станом на 31.05.2013 заборгованість ОСОБА_1 , перед філією - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» становить 186 266,19 дол. США та 340 761,32 грн., що складається з простроченого боргу 132 416,71 дол. США прострочених відсотків 53 849,48 дол. США та 340 761,32 грн. нарахованої пені (а.с. 145-146).

15.11.2013 згідно до акту державного виконавця здійснено продаж з прилюдних торгів - житлового будинку № 18 з господарсько- побутовими будівлями і земельної ділянки розміром 1000 м2, на якій він розташований ,за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 129).

Згідно розрахунку державного виконавця від 18.11.2013, проведено розрахунок стягнутих з боржника ОСОБА_1 суми, яка надійшла на депозитний рахунок 12.11.2013 року та 13.11.2013 - 193 389,25 грн. (а.с. 130).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Матеріалами справи підтверджується, що 16.01.2009 ВАТ «Державний Ощадний банк України» звернулося до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про дострокове повернення кредиту і рішенням суду від 30.03.2010 позов задоволено частково та стягнуто з відповідачів солідарно прострочений борг станом на 09.11.2009 в розмірі 288937 грн 76 коп (а.с.121-127).

Отже, ПАТ «Державний Ощадний банк України», звернувшись у січні 2009 року із позовом про дострокове повернення кредиту, на власний розсуд змінило умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, комісію, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року № 14-154цс18 та від 31 жовтня 2018 року № 14-318цс18.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у позивача відсутнє право стягувати проценти після закінчення строку дії кредитного договору, проте наявні підстави для застосування наслідків, передбачених статтею 625 ЦК України, та правильно відмовив у стягенні з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нарахованих відсотків та пені.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги, що ПАТ «Державний Ощадний банк України», крім стягнення боргу по відсотках та пені, просив стянути заборгованість по тілу кредиту в розмірі 132416,71 доларів США.

Аналізуючи наявні у справі докази та виходячи з обставин справи суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1 та 5 ст.261 ЦК України).

Згідно з частиною третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом статей 256,267 ЦК України суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовимтим за безпідставністю позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджується, що 16.01.2009 ВАТ «Державний Ощадний банк України» звернулося до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про дострокове повернення кредиту і рішенням суду від 30.03.2010 позов задоволено частково та стягнуто з відповідачів солідарно прострочений борг станом на 09.11.2009 в розмірі 288937 грн 76 коп. В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів основного боргу в розмірі 132416,71 доларів США судом відмовлено (а.с.121-127).

Відповідно до п. п. 1.5 укладеного 18.09.2008 між ВАТ «Державний Ощадний банк України» та ОСОБА_1 договору про іпотечний кредит, позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно до 18 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 583,33 дол. США та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитним договором, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в АТ «Ощадбанк» починаючи з 18 жовтня 2008 року на відповідні рахунки позичальника, відкриті у філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк». Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 18 вересня 2028 року.

ПАТ «Державний Ощадний банк України», звернувшись у січні 2009 року із позовом про дострокове повернення кредиту, на власний розсуд змінило умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки.

За приписами ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Отже, з моменту звернення позивача до суду з позовом до відповідачів у січні 2009 року позовна давність перервалася та її перебіг почався заново з дати ухвалення судового рішення, тобто з 30.03.2010, і саме з цієї дати почався відлік позовної давності за вимогами банку про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 132416,71 доларів США.

Оскільки банк звернувся у січні 2009 року із позовом про дострокове повернення кредиту, тому на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, строк позовної давності закінчився 30.03.2013, а з позовом до суду банк звернувся 13.06.2013, тобто після спливу позовної давності про застосування якої заявлено в суді першої інстанції представником відповідача ОСОБА_1 (а.с.119-120).

За таких обставин в задоволенні позовних вимог про стягнення з позичальника ОСОБА_1 заборгованості за кредитом у розмірі 132416,71 доларів США необхідно відмовити в зв`язку зі спливом позовної давності.

В задоволенні позовних вимог до поручителя ОСОБА_2 про стягнення тіла кредиту необхідно вдмовити з огляду на таке.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Згідно п.4.2 договору поруки № 432 від 18.09.2008 (а.с.30-31) порука припиняється, якщо кредитор проягом шести місяців від настання строку виконання зобов`язань по кредитному договору не пред`явить вимоги до поручителя.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що строк виконання зобов`язань настав 30.03.2010, тобто з дати ухвалення судового рішення про часткове задоволення позовних вимог банку та відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Оскільки банк проягом шести місяців від настання строку виконання зобов`язань по кредитному договору не пред`явив вимоги до поручителя ОСОБА_2 , порука вважається припиненою, а тому позовні вимоги до поручителя про стягнення тіла кредиту задоволенню не підлягають.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п.п.1,3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04.10.2019.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко