ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4895/19 Справа № 202/742/18 Суддя у 1-й інстанції - Волошин Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2018 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ПрАТ "СК "Уніка" звернулось до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.01.2017 року між сторонами було укладено поліс № АК/459528 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпеченим транспортним засобом, за яким є автомобіль Mercedes-Benz CLK 200 д.н.з. НОМЕР_1 . 30.04.201 року на 226 а/ш Знам`янка/Луганськ/Ізваріно відповідач, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz CLK 200 д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з транспортним засобом Ford Scorpio д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. Власник автомобіля Ford Scorpio д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ "СК "Уніка" із заявою про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування у розмірі 16595,68 грн. Вказана сума була виплачена позивачем, що підтверджується платіжним дорученням №030340 від 24 липня 2017 року. Посилаючись на те, що відповідач ні у встановлений строк, ні взагалі не звертався до страхової компанії з приводу повідомлення про настання страхового випадку, а також добровільно відшкодовувати заподіяний збиток позивачу не бажає, останній просив стягнути з відповідача в порядку регресу майнову шкоду в розмірі 16595,68 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2018 року позовні вимоги ПрАТ "СК "Уніка" було задоволено в повному обсязі та стягнуто з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 16595 грн. 68 коп., а також стягнуто сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн.

Не погодившись із таким заочним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, котрим відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, а також стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати.

В своїй апеляційній скарзі, відповідач посилається на неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ПрАТ "СК "Уніка" своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду - скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ПрАТ "СК "Уніка" відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.01.2017 року між ОСОБА_1 та ПрАТ "СК "Уніка" було укладено поліс № АК/459528 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпеченим транспортним засобом, за яким є автомобіль Mercedes-Benz CLK 200 д.н.з. НОМЕР_1 .

30.04.201 року на 226 а/ш Знам`янка/Луганськ/Ізваріно ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz CLK 200 д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з транспортним засобом Ford Scorpio д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

11 травня 2017 року власник автомобіля Ford Scorpio д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ "СК "Уніка" із заявою про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування.

Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту, розмір страхового відшкодування склав 16595,68грн., які позивачем було виплачено, що підтверджується платіжним дорученням № 030340 від 24 липня 2017 року.

ПрАТ "СК "Уніка" звернулось до відповідача із претензією № 852 від 11 вересня 2017 року про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 16595,68грн.

У відповідь на претензію на адресу позивача надійшов лист відповідача від 28 вересня 2017 року, яким відповідач ОСОБА_1 відмовився відшкодовувати матеріальні збитки в порядку регресу.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що неповідомлення застрахованою особою страховика про ДТП у встановлений законом строк є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов, зокрема, якщо він не повідомив страховика про настання ДТП у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 Закону).

Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін до статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розширено перелік обов`язків учасників ДТП, у зв`язку з чим обов`язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов`язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про знаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування.

Проте, в разі якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами і ніким не оспорюється, відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, позивач як страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15 та від 22 березня 2017 року у справі №6-2011цс16, та у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 754/10079/16-ц.

Передбачені підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Враховуючи, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач є особою винною в ДТП, факт скоєння адміністративного правопорушення відповідачем встановлений постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2017 року, страхова компанія відповідача визнала такий факт, добровільно сплативши страхове відшкодування, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для задоволення позову ПрАТ "СК "Уніка".

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції не було враховано наведену вище правову позицію Верховного Суду України під час прийняття оскаржуваного рішення, а тому, на підставі пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України, заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Водночас, положеннями ст.ст. 133, 141 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Таким чином, в порядку розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп. за подання заяви про перегляд заочного рішення та судового збору в розмірі 2643,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу, апеляційний суд виходить із того, що апелянтом не надано суду документів, які свідчать про оплату адвокату гонорару, пов`язаного із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку, а тому підстави для стягнення таких витрат є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2018року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2643,00 грн. за подання апеляційної скарги, а також судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. за подання заяви про перегляд заочного рішення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова