Справа № 463/7109/18
Провадження № 2/463/656/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1-А.П.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «Ю.БІ.АЙ-КООП» до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

встановив:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 2 320, 22 грн.

Позовні вимоги мотивуючи тим, щов квітні 2018 року АТ «Страхова Група «Ю.БІ.АЙ-КООП» було повідомлено про те, що 12 квітня 2018 року в м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля Опель р.н. RJA 19411, під керуванням гр. ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок якої, дані автомобілі було пошкоджено. За наслідками даної ДТП водіями було складено Європротокол, згідно якого ОСОБА_3 було визнано винним у настанні даної ДТП.

Між АТ «Страхова Група «Ю.БІ.АЙ-КООП» та гр. ОСОБА_3 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідчений полісом №АК/7882257.

На виконання умов вказаного договору 10 липня 2018 року АТ «Страхова Група «Ю.БІ.АЙ-КООП» здійснила виплату страхового відшкодування гр. ОСОБА_2 в розмірі 2 320,22 грн.

Однак, відповідно до інформації, наявної у Львівській митниці ДФС, транспортний засіб марки Опель р.н. RJA 19411, був ввезений на територію України в зоні діяльності Львівської митниці ДФС 03.01.2018 р. під керуванням громадянки ОСОБА_5 Zapala Milena, з метою особистого користування у митному режимі тимчасового ввезення. А тому посилаючись на Митне законодавство України, вважають, що ОСОБА_3 не правомірно володів забезпеченим транспортним засобом.

Зважаючи на вище викладене, оскільки на момент страхового відшкодування існувала підстава для виплати відповідачу страхового відшкодування в розмірі 2 320,22 грн, проте згодом відпала, просить позов задоволити в повному обємі.

Ухвало суду від 18 грудня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

15 січня 2019 року на адресу суду представник позивача скерував заяву про розгляд справи без участі представника АТ «Страхова Група «Ю.БІ.АЙ-КООП», позовні вимоги підтримують повністю.

07 березня 2019 було скеровано відзив на позовну заяву з додатками, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Аргументує тим, що 17.01.2018р. АТ «Страхова Група «Ю.БІ.АЙ-КООП» уклала з ОСОБА_3, поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим взяла на себе обовязок відшкодувати шкоду спричинену транспортним засобом марки Опель р.н. RJA 19411. Так, 12.04.2018р. в м. Львові по вул. Луганській мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка сталась з вини ОСОБА_3 Позивач виплатив 10.07.2018 р. відповідачу відповідно до Полісу ОСЦП ВВНТЗ АК №7882257 страхове відшкодування у сумі 2 320, 22 гривень.

Крім того, станом на день дорожньо-транспортної пригоди та на дату подання відзиву поліс АК №7882257 є діючий, не припинений та не визнаний судом недійсним, а тому немає жодних підстав для повернення суми страхового відшкодування виплаченої у сумі 2 320, 22 гривень.

12 березня 2019 року надійшла відповідь на відзив від представник позивачаАТ «Страхова Група «Ю.БІ.АЙ-КООП»- ОСОБА_6, в якій зазначає, що винуватець ДТП неправомірно використовував транспортний засіб, відповідно до п.1.4. ст.1 Закону про ОСЦПВ, де зазначено, що особи, відповідальність яких застрахована це страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги заперечив з мотивів наведених у відзиві. Додатково просив врахувати, що АТ «Страхова Група «Ю.БІ.АЙ-КООП» не зважаючи на викладені в позові аргументи, щодо протиправності використання на території України застрахованого автомобіля, уклало аналогічний договір страхування в 2019 р., що підтверджується наданим ним документом.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Як вбачається з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, 12 квітня 2018 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Опель р.н. RJA 19411, під керуванням гр. ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок якої дані автомобілі було пошкоджено. За наслідками даної ДТП водіями було складено Європротокол, згідно якого ОСОБА_3 було визнано винним у настанні даної ДТП (а.с.10).

Відповідно до п.9 ст.7 Закону України Про страхування в Україні здійснюються такі види обовязкового страхування: страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ст. 3 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У матеріалах справи наявна копія полісу №АК/7882257, відповідно до якого АТ «Страхова Група «Ю.БІ.АЙ-КООП» та гр. ОСОБА_3 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідчений полісом (а.с.11). Страхувальником зазначено ОСОБА_3, а забезпечений транспортний засіб: Opel Vectra н.з. RJA 19441, строк дії якого з 17.01.2018 до 16.01.2019 включно.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК, п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону «Про страхування», у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

За ч. 1 ст. 22 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний відшкодувати шкоду, заподіяну в результаті ДТП майну третьої особи, в межах ліміту відповідальності страховика.

Згідно зі ст.ст. 35, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування особа, потерпіла внаслідок ДТП, подає страховику заяву з відповідними додаткам, після розгляду цієї заяви страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування, про яке (рішення) має бути письмово повідомлено заявнику протягом трьох робочих днів.

Так, відповідач подав 06 липня 2018 року заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.9), на підставі якої йому 10 липня 2018 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 2 320,22 гривень (а.с.8).

Позивач просить суд ухвалити рішення, яким зобовязати відповідача повернути вище зазначені кошти, оскільки ним одержано відповідь на адвокатський запит з Львівської митниці ДФС (а.с.6-7) з якої вбачається, що транспортний засіб марки Opel Vectra н.з. RJA 19441 був ввезений на митну територію України під керуванням громадянки ОСОБА_5 Zapala Milena, з метою особистого користування. Згідно ст. 380 Митного кодексу України транспортні засоби можуть використовуватись на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспорті засоби в Україну, для їх потреб.

Посилається на ст. 1212 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Однак, суд відхиляє доводи позивача з наступних підстав.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов'язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного суду від 30 серпня 2018 року у справі №334/2517/16-ц.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

Відповідно до п.1.1. ст.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; п.1.4. особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Оскільки, поліс №АК/7882257, укладений між АТ «Страхова Група «Ю.БІ.АЙ-КООП», який являється страховиком та гр. ОСОБА_3, який зазначений як страхувальник, між ними було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідчений полісом.

Отже, правова підстава відповідно до якої відповідач отримав виплату страхового відшкодування не відпала, не визнана недійсною, не скасована, не змінена та припинена. ОСОБА_7 який являться страхувальником, на підставі п.1.4 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є особою відповідальність якого застрахована.

Крім того, АТ «Страхова Група «Ю.БІ.АЙ-КООП» в 2019 р. було укладено новий договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідчений полісом АМ8911560, щодо автомобіля д.н.з. RJA 19441, (а.с.46) Отже не зважаючи на подання даного позову, позивач повторно взяв на себе зобовязання, щодо виплати страхового відшкодування у випадку настання страхової події з автомобілем д.н.з. RJA 19441.

Оскільки, в ході судового розгляду судом не встановлено відсутність правових підстав, на підставі яких було здійснено виплату страхового відшкодування відповідачеві в сумі 2320,22 грн, такі в установленому порядку не скасовані, не визнані недійсними, не змінені та не припинені, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273ЦПК України, суд -

ухвалив:

відмовити в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «Ю.БІ.АЙ-КООП» до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 2 320, 22 грн.

Дата складання повного рішення суду - 18.03.2019 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (імя) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «Ю.БІ.АЙ-КООП»,адреса для листування: 04080, м. Київ, вул. Межигірська, 87-А, корп.Б, , п/р 265093052 АТ «Райффайзен банк ОСОБА_6» у м. Києві, МФО 380805

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Суддя: Жовнір Г. Б.