Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3518/18 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 71 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №278/3518/18 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Станишівська сільська рада Житомирського району Житомирської області,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області, ухвалене 21 грудня 2018 року суддею Зубчук І.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, у якій просила встановити факт належності їй свідоцтва НОМЕР_1 на право особистої власності на жилий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1. В обгрунтування заяви зазначила, що у даному правовстановлюючому документі неправильно зазначено її прізвище «ОСОБА_1» замість «ОСОБА_1», що перешкоджає їй у здійсненні права на розпорядження своєю власністю. У виправленні помилки органом місцевого самоврядування було відмовлено, у звя'зку із чим вона звернулась за захистом свого права до суду.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить скасувати вказане судове рішення та постановити нове - про задоволення її вимог.

В обгрунтування скарги послалась на те, що суд неналежним чином дослідив матеріали справи, не врахував надані нею докази та думку представника заінтересованої особи. У своїх доводах також послалася на роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені у постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав із зазначених у ній підстав.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, при розгляді апеляційної скарги покладався на думку суду.

Заслухавши пояснення представника заявника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно із роз'ясненнями, викладеними в п. 12 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не довела факту належності їй свідоцтва на право власності за НОМЕР_1, видане 27 березня 1989 року виконавчим комітетом Пісківської сільської Ради народних депутатів, на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 (далі - Свідоцтво).

Такий висновок суду здійснений при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Зоврема, як вбачається із наданого заявником до матеріалів справи Свідоцтва, останнє видано на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 7, 7 зв.).

На підтвердження належності їй цього правовстановлюючого документа заявник надала суду копію паспорта громадянина України, у якому її прізвище зазначено «ОСОБА_1» та у якому міститься відмітка про реєстрацію її місця проживання у АДРЕСА_1 (а.с. 5, 5 зв.). Крім цього, заявником надано довідку сільської ради №1609 від 23.11.2018, відповідно до якої вона проживає в АДРЕСА_1, а також довідку №1610 від 23.11.2018 про перейменування АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).

На підтвердження неможливості внести виправлення у Свідоцтво заявник надала відповідь Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 19.11.2018, відповідно до якої у зв'язку із внесенням змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад позбавлені повноважень у сфері реєстрації прав на нерухоме майно, зокрема внесення виправлень у свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с. 10).

Посилаючись на відсутність у довідці сільської ради №1609 від 23.11.2018 номеру будинку та неможливість цієї довідки бути належним і достатнім доказом факту, який просить встановити заявник, суд першої інстанції не звернув уваги на наявність інших доказів, зокрема паспорта ОСОБА_1 з відміткою про реєстрацію її місця проживання, а також передбачену ч. 2 ст. 294 ЦПК України можливість суду за власною ініціативою витребувати необхідні докази з метою з'ясування обставин справи.

Як вбачається із оригіналу довідки виконкому Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 35 від 04.01.2019, наданої до апеляційної скарги, ОСОБА_1 з 26.04.1979 зареєстрована та проживає за адресою, яка зазначена у Свідоцтві, виданому на ім'я ОСОБА_3

Крім того, судом апеляційної інстанції оглянуто технічний паспорт, виданий у 1989 році, на ім'я ОСОБА_1 на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1.

Отже, вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими, знайшли своє підтвердження, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2018 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення заяви.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що правовстановлюючий документ - свідоцтво на право власності за НОМЕР_1, видане 27 березня 1989 року виконавчим комітетом Пісківської сільської Ради народних депутатів, на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 14 березня 2019 року.