Постанова

Іменем України

17 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 696/1003/16-ц

провадження № 61-28221св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Кам`янський район електричних мереж публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго»,

третя особа - Управління праці і соціального захисту населення Кам`янської районної державної адміністрації Черкаської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 16 травня 2017 року у складі судді Шкреби В. В. та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 11 липня 2017 року у складі суддів: Сіренка Ю. В., Гончар Н. І., Пономаренко В. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Кам`янського району електричних мереж публічного публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (далі - Кам`янське РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго»), публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (далі - ПАТ «Черкасиобленерго»), третя особа - Управління праці і соціального захисту населення Кам`янської районної державної адміністрації Черкаської області, про відшкодування матеріальних збитків та стягнення моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що вона є користувачем електроенергії на підставі договору № 361035 від 01 жовтня 2010 року з Кам`янським РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго». Також, вона має право на пільгу у розмірі 100 % знижки плати за користування комунальними послугами, відповідно до Закону України «Про освіту». Вказувала, що електроенергію вона споживає за нормами тризонного тарифу, проте відповідачем протягом тривалого часу стягували з неї плату за електроенергію у вищих розмірах.

З урахуванням уточнень до позовної заяви, просила суд стягнути з відповідачів на свою користь 631грн 06 коп. на відшкодування завданих збитків, 50 000 грн моральної шкоди та 3 000 грн витрат на правову допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 16 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано доказів щодо порушення відповідачами умов договору при здійсненні розрахунків за спожиту електричну енергію з листопада 2015 року по квітень 2016 року. Також місцевий суд виходив із того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушених прав споживача, оскільки заявлені вимоги та обставини, наведені в позовній заяві, не містять ознак збитків у розумінні статті 22 ЦК України.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 11 липня 2017 року рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 16 травня 2017 рокузалишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що районний суд вірно виходив із того, що позивачем не надано доказів порушень відповідачами при здійснені розрахунків за спожиту електричну енергію з листопада 2015 року по квітень 2016 року. Проведений позивачем розрахунок не вказує на порушення відовідачами взятих на себе зобов`язань за договором, а відповідачем надано належні докази на підтвердження правильності проведених розрахунків за спожиту ОСОБА_1 електричну енергію.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати рішення рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не вірно вважає, що проведений стороною позивача розрахунок не вказує на порушення відповідачами взятого на себе зобов`язання. Судами не було прийнято до уваги лист Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 14 вересня 2016 року. Крім того, є чинним, проте не прийнятий судами до уваги Порядок визначення плати за електричну енергію побутовими споживачами, які розраховуються за електроенергію за тарифами диференційованими за періодами часу, та мають пільги в оплаті житлово-комунальних послуг, встановлений постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 910 від 14 вересня 2006 року. Також судом, у порушення статті 10 ЦПК України не було запропоновано заявити клопотання про проведення експертизи щодо правильності розрахунку за спожиту електричну енергію.

Доводи інших учасників справи

У запереченні на касаційну скаргу Кам`янський РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» вказало про те, що ухвалені у справі рішення є законними та обґрунтованими. Доводи касаційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер та зводяться до невірного трактування норм матеріального права та правильність висновків судів не спростовують. Також, судом відповідно до норм процесуального права було роз`яснено права позивача, в тому числі і право заявити клопотання про призначення експертизи.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

10 червня 2019 року справу передано судді-доповідачеві Штелик С. П.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статі 10 ЦПК України 2004 рокукожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановено договором або законом.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин якби її право не було порушене (упущена вигода).

Суди установили, що між сторонами укладено договір на користування електричною енергією для населення № 361035 від 01 квітня 2010 року, за умовами якого ПАТ «Черкасиобленерго», в особі Кам`янського РЕМ, взяло на себе зобов`язання постачати позивачу електричну енергію у необхідних обсягах, а позивач оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у терміни, передбачені договором.

Даний договір являється типовим договором постачання електроенергії, який складений на підставі затвердженого бланку типового договору Правилами користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісіїз питань регулювання енергетики України № 28 від 31 липня 1996 року.

Позивач має право на пільгу в розмірі 100% знижки плати за користування комунальними послугами, відповідно до Закону України «Про освіту».

Установлено, що електроенергію ОСОБА_1 споживає за нормами тризонного тарифу.

Відповідно до пункту 19 Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, із наступними змінами та доповненнями розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунальних послуг» установлено такі соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо яких держава надає пільги та встановлює субсидії: у разі використання електричної енергії для індивідуального опалення - 65 кВт·г на 1 кв. метр опалюваної площі на місяць в опалювальний період.

За наявності окремого обліку споживання електроенергії за періодами часу соціальний норматив використання електричної енергії розподіляється таким чином: за тризонними тарифами, диференційованими за періодами часу: 21 відсоток об`єму спожитої електроенергії за тарифом в години максимального навантаження енергосистеми (з 8-ї години до 11-ї години і з 20-ї години до 22-ї години), 33 відсотки об`єму спожитої електроенергії за тарифом у напівпіковий період (з 7-ї години до 8-ї години, з 11-ї години до 20-ї години, з 22-ї години до 23-ї години) і 46 відсотків об`єму спожитої електроенергії за тарифом в години нічного мінімального навантаження енергосистеми (з 23-ї години до 7-ї години).

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 вказувала, що незаконними діями відповідачів їй спричиненні збитки, оскільки з листопада 2015 року по квітень 2016 року не вірно було обраховано вартість спожитої електричної енергії і, як наслідок, вона сплатила завищені рахунки за спожиту електроенергію на загальну суму 631 грн 06 коп.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено згідно вимог статті 212 ЦПК України 2004 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що проведений позивачем розрахунок не вказує на порушення стороною відовідача взятого на себе зобов`язання за договором.

Суди установили, що позивач до свого розрахунку застосувала Порядок визначення плати за електричну енергію побутовими споживачами, які розраховуються за електроенергію за тарифами, диференційованими за періодами часу, та мають пільги в оплаті житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14 вересня 2006 року № 910. Разом із тим, суди вірно виходили із того, що вказаний Порядок, відповідно до пункту 1, приймався на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1996 року № 879 «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати», яка на час виникнення спірних правовідносин була скасована на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування».

Відповідно до протоколу № 4/2016 від 15 лютого 2016 року та протоколу № 20/2016 від 08 грудня 2016 року засідання комісії Інформаційно-консультаційного центру ПАТ «Черкасиобленерго» розрахунки за листопад та грудень 2015 року відносно споживача ОСОБА_1 , проведені Кам`янським РЕМ відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування». Порушень у діях відповідачів щодо виконання взятих зобов`язань перед позивачем не виявлено.

Згідно листа Управління соціального захисту населення Кам`янської районної державної адміністрації Черкаської області від 27 березня 2017 року № 500/01-27 вбачається, що при перевірці правильності розрахунків за спожиту ОСОБА_1 , яка має пільгу, електроенергію помилок не було виявлено.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 висновків судів не спростовують, по своїй суті зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог вищевказаної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Доводи касаційної скарги про те що суди не прийняли до уваги лист Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 14 вересня 2016 року за № 32.4-вих/1155-16, на який позивач посилалась як на підставу своїх позовних вимог, є безпідставними, оскільки суди попередніх інстанцій вірно виходили із того, щоо вказаний лист носить рекомендаційний характер та стосується необхідності повторного всестороннього розгляду звернення ОСОБА_1 , і тільки у разі встановлення порушень відомчих актів, вжиття відповідних заходів.

З огляду на вищевикладене доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Не знайшли свого підтвердження внаслідок перевірки матеріалів справи також доводи касаційної скарги про порушення судом норм процесуального права, а саме: статті 10 ЦПК України 2004 року.

При вирішенні даної справи суди попередніх інстанцій правильно визначили характер правовідносин між сторонами, вірно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 16 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 11 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. А. Калараш

В. М. Сімоненко