Справа № 486/1222/18
Провадження № 2/486/77/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Кучмар В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу №486/1222/18 за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

без участі сторін,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2018 року представник позивача звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що відповідно до підписаної заяви №б/н від 22 червня 2012 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 1400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами ОСОБА_5, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Своїм підписом у заяві ОСОБА_4 підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, викладеними на сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, який діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. При цьому, якщо протягом даного строку жодна з сторін не проінформує другу про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Свої зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_4 порушив, в зв'язку з чим, на дату смерті ОСОБА_6 (22.01.2015 року) утворилась заборгованість у розмірі 5256,94 гривень, яка складається з: 1400,00 гривень - заборгованість за кредитом, 3856,94 гривень - заборгованість за відсотками. Спадкоємцем є ОСОБА_3, якому 19 грудня 2017 року було направлено претензію кредитора. 05 квітня 2018 року було отримано відповідь Южноукраїнської державної нотаріальної контори та 15 липня 2018 року спадкоємцю направлено лист-претензію, але ніяких дій спадкоємцем виконано не було.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 грудня 2018 року неналежний відповідач по справі ОСОБА_3 замінений належним відповідачем ОСОБА_2

В судове засідання представник позивача не зявився, однак надіслав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. № 60).

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 05 лютого 2019 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому вказує, що позов не визнає, оскільки за борги свого сина ОСОБА_3 вона не відповідає і не може відповідати. Її син ОСОБА_3 живий, та обікрав її влітку 2018 року, за даним фактом за її заявою відкрите кримінальне провадження та триває досудове розслідування. На підставі викладеного просить закрити провадження у справі.

Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 22 червня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір б/н, який представляє собою анкету-заяву відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Умови та правила надання банківських послуг, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а.с. № 7, 8-31).

Як вбачається з копії статуту АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 58 зв.-59) згідно з рішенням Єдиного акціонера ОСОБА_5 від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПриватБанк», яке є правонаступником всіх прав та зобовязань Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Своїм підписом у анкеті-заяві ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та ОСОБА_5 кредитний договір.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу ОСОБА_5 виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплати винагороди ОСОБА_5.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг та ОСОБА_5 при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити ОСОБА_5 штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, а саме в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України).

Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за вказаним кредитним договором стосовно надання кредиту виконав, а ОСОБА_4 в порушення умов договору зобовязання належним чином не виконував, у звязку з чим у нього перед банком утворилася заборгованість.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

22 січня 2015 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією ухвали Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 січня 2016 року (а.с. 34).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною першою ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Саме на підставі норм ст.ст. 1281, 1282 ЦК України кредитор АТ КБ «ПриватБанк» заявив вимоги до спадкоємця ОСОБА_2, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, що підтверджується відповіддю на запит суду, наданий Южноукраїнською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 16 листопада 2018 року (а.с. 87).

Оскільки ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого сина, а тому зобов'язана нести відповідальність перед кредитором за борговими зобов'язаннями померлого ОСОБА_4 в межах вартості отриманого нею у спадщину майна.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст.1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право.

Вимога може бути пред'явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця.

30 жовтня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надіслано до Южноукраїнської державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України з проханням включити кредиторські вимоги у спадкову масу та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед ОСОБА_5 у розмірі 5256,94 грн. (а.с. 38).

21 грудня 2017 року завідувач Южноукраїнської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 надіслала на адресу банку повідомлення, в якому було зазначено, що вказана претензія зареєстрована та відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_4 (а.с. 39).

Таким чином, звернувшись 30 жовтня 2017 року до Южноукраїнської державної нотаріальної контори з претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України після смерті ОСОБА_4, АТ КБ «ПриватБанк» дотримався строку пред'явлення вимоги про стягнення заборгованості по кредитному договору до спадкоємців померлого.

Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 5-6) сума заборгованості ОСОБА_2 за кредитом перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 30 квітня 2018 року складає 5256,94 гривень, яка складається з: 1400,00 гривень - заборгованість за кредитом, 3856,94 гривень - заборгованість за відсотками.

Однак суд не погоджується з вказаною сумою заборгованості, оскільки вказаний розрахунок складений станом на 30 квітня 2018 року, а ОСОБА_4 помер 22 січня 2015 року.

Станом на день смерті ОСОБА_4 розмір заборгованості за кредитним договором складає 3245,19 гривень, а саме, 846,50 гривень - заборгованість за кредитом, 2398,69 гривень - заборгованість за відсотками (а.с. 5 зв.)

Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню та стягненню з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає успадкована після смерті ОСОБА_4 заборгованість в розмірі 3245,19 грн. за кредитним договором б/н від 22 червня 2012 року, у межах вартості успадкованого майна.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог, тобто 1087,68 гривень (61,73%) (а. с. № 1).

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 22 червня 2012 року в розмірі 3245,19 гривень (три тисячі двісті сорок пять гривень дев'ятнадцять копійок), з яких:

- заборгованість за кредитом 846,50 гривень (вісімсот сорок шість гривень пятдесят копійок);

- заборгованість по процентам за користування кредитом 2398,69 гривень (дві тисячі триста девяносто вісім гривень шістдесят девять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р 3111, МФО 305299) судовий збір в розмірі 1087,68 гривень (одна тисяча вісімдесят сім гривень шістдесят вісім копійок).

В іншій частині позову, відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_8