У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" серпня 2019 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2019 року у справі № 754/13614/18 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській областіпро встановлення факту постійного проживання на території України, суд -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2019 року у справі № 754/13614/18 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській областіпро встановлення факту постійного проживання на території України, в якій просить суд надати роз`яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31.01.2019 року у справі № 754/13614/18 де на підставі вже існуючого рішення дати роз`яснення, що ОСОБА_1 постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала Україною відповідно до ЗУ «Про правонаступництво України» і внести це у резолютивну частину рішення. Заява обґрунтована тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31.01.2019 року у справі № 754/13614/18, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 року. Однак, коли заявниця разом із судовим рішенням та всіма необхідними документами звернулась до міграційної служби із заявою про встановлення належності до громадянства України, справу заявниці повернули на підставі того що зараз міграційній службі потрібно інше формулювання рішення суду. Додатково пояснили, що потрібно подавати заяву не по ст. 2 ЗУ «Про громадянство України», а по ст. 3 цього ж Закону, де зазначено що право на громадянство має особо, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України.

За приписами ч. 3 ст. 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Суд не вбачає необхідності викликати учасників справи у судове засідання.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31.01.2019 року у справі № 754/13614/18, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України станом на 24.08.1991 року.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

З аналізу наведених процесуальних норм випливає, що роз`яснення судового рішення полягає у викладенні в більш чіткій та конкретній формі резолютивної частини рішення і таке роз`яснення пов`язане та має на меті забезпечити чітке і правильне виконання судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, що виконує це судове рішення.

Роз`ясненню підлягає судове рішення, яке підлягає виконанню як у добровільному порядку, так і примусово у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов`язковим до виконання на всій території України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню. Крім того, відповідно до ст. 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як вбачається зі змісту заяви про встановлення факту постійного проживання, заявник ОСОБА_1 просила встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Дані вимоги були задоволені в повному обсязі та встановлено факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. В той час, коли в своїй заяві, заявник фактично просить змінити рішення суду із зазначенням, що вона постійно проживала на території України до 24 серпня 1991 року, що не було предметом розгляду в даній справі.

Таким чином суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2019 року у справі № 754/13614/, оскільки текст рішення є зрозумілим з конкретним зазначенням встановлених обставин та чітким викладом резолютивної частини із зазначенням висновку суду по суті позовних вимог

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260-261, 271 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2019 року у справі № 754/13614/18 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про встановлення факту постійного проживання на території України- відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Дніпровський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали складено 30 серпня 2019 року.

Суддя Н.О. Яровенко