Справа № 326/382/19
Провадження № 2-о/326/19/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Кузякіної К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 (в особі його представника Мелент`єва О.В.) звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 18 грудня 2018 року в м. Донецьк Донецької області.

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що 18.12.2018 у м. Донецьк помер батько заявника ОСОБА_3 При зверненні до Приморського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті батька, оскільки виданий документ про смерть виданий установою, яка створена у порядку, не передбаченому законом. Встановлення факту смерті необхідно йому для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть.

В судове засідання сторони не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: представник заявника підтримує вимоги заяви; представник заінтересованої особи проти вимог заяви не заперечує (а.с.18,19).

Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності сторін, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно з свідоцтвом про смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 18 грудня 2018 року у м. Донецьку (а.с.11), причина смерті інфаркт, гіпертонічна хвороба, що підтверджується довідкою про причину смерті (а.с.13).

У копії паспорта на імя громадянина України ОСОБА_3, вказано, що він народився 02 березня 1931 року в с. Репець Мантурівського району Курської області (а.с.7).

Згідно з свідоцтвом про народження, ОСОБА_1 народився 01 лютого 1964 року в м. Донецьк Ленінського району Донецької області, його батьками є: батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_4 (а.с.9).

Згідно з довідкою № НОМЕР_1 від 11.04.2017 представник заявника Мелент`єв ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 взятий на облік внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.10).

14.03.2019 представнику заявника Мелент`єву ОСОБА_2 районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області видано відмову у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3, який помер 18.12.2018, у зв`язку з пред`явленням документу, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (а.с.14).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Пунктом 18 Постанови передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до п. ґ ч. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Частиною 6 розділу 5 встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер на тимчасово окупованій території, його смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦС на підставі свідоцтва про смерть, що видано органом, який знаходиться на тимчасово непідконтрольній території Україні.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_3, який помер 18.12.2018 у м. м. Донецьк Донецької області, Україна, яка визначена Верховною Радою України як тимчасово окупована територія України є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується дослідженими судом доказами.

Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно йому для держаної реєстрації смерті батька.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 247, 263-265, 294, 315, 317, 353, 354 ЦПК України, ЗУ ««Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 18 грудня 2018 року в м. Донецьк Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскаржити рішення можливо до Запорізького апеляційного суду, через Приморський районний суд на протязі 30 днів з дня його підписання.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Д.О. Каряка

Копія вірна: суддя Д.О. Каряка

15.03.19