ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 жовтня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/3425/19

Головуючий у першій інстанції Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1059/19

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Іванової Г.П.,

за участю секретаря Кривопиші Я.О.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Національний університет «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка,

особа, яка подала апеляційну скаргу - Національний університет «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка,

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2019 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 13.06.2019, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 р. ОСОБА_1 пред`явила позов до Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка, в якому просила стягти з останнього надбавку за особливі умови роботи за період з серпня 2014 р. по жовтень 2018 р. у загальній сумі 75178 грн 00 коп., 1342 грн. 78 коп. компенсації втрати частини доходу внаслідок порушення строків виплати цієї надбавки та 7000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що наказом № 100 вк/ІІ від 21.05.2014 відповідач з 01.08.2014 безмотивно відмінив виплату позивачеві вказаної надбавки, що їй виплачувалася відповідно до постанови Кабміну України від 30.09.2009 № 1073, яку вона отримувала у розмірі 50% посадового окладу.

Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено: з Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка на користь ОСОБА_1 . стягнуто заборгованість по виплаті надбавки за особливі умови роботи за період з 01.08.2014 по 30.10.2018 в сумі 75178 грн. 00 коп. і 1342 грн. 78 коп. компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а всього 76520 грн. 78 коп.; з Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка на користь держави стягнуто судовий збір у сумі 1921 грн. Ухвалюючи таке рішення, суд виходив з того, що відповідач протиправно відмінив виплату позивачеві надбавки за особливі умови роботи за період з серпня 2014 р. по жовтень 2018 р. у розмірі 50% її посадового окладу і протиправно поновив її виплату в розмірі 5% її посадового окладу.

В апеляційній скарзі Національний університет «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову. Доводи скарги зводяться до такого:

- Постановою Кабміну України від 30.09.2009 № 1073 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабміну України № 89 від 25.03.2014) визначено, що надбавка працівникам бібліотеки за особливі умови роботи встановлюється у граничному розмірі 50% посадового окладу, а конкретний її розмір встановлюється керівником закладу у межах фонду оплати праці. Отже ця надбавка може бути нарахована у межах фонду оплати праці і у нульовому, і у 5% розмірі;

- суд підмінив функції керівника Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка, самостійно визначивши спірну надбавку в розмірі 50% посадового окладу позивача;

- місцевий суд необґрунтовано встановив, що протягом спірного періоду Міністерство освіти і науки України в повному обсязі профінансувало витрати Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка на виплату надбавки працівникам бібліотеки за особливі умови роботи у розмірі 50% та що саме у такому розмірі він мав фінансову можливість виплачувати позивачеві цю надбавку. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про освіту», розпорядження коштами є виключною компетенцією керівника університету.

У судовому засіданні представники Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка підтримали апеляційну скаргу, а Ушак Л.Г. і її представник просили відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Так, у справі встановлено наступне.

Наказом ректора Чернігівського державного педагогічного університету імені Т.Г. Шевченка № 296 вк/ІІ від жовтня 2009 р. відповідно до постанови Кабміну України від 30.09.2009 № 1073 з 01.10.2009 р. працівникам бібліотеки, в тому числі й ОСОБА_1 , встановлено надбавку за особливі умови роботи у розмірі 50% посадового окладу (копія цього наказу на арк. 129-130).

Жоден з учасників справи не заперечує, що попередньою назвою Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка є «Чернігівський державний педагогічний університет імені Т.Г. Шевченка».

Протягом спірного періоду ОСОБА_1 працювала в науковій бібліотеці Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка на таких посадах: з 01.08.2014 по 30.11.2016 заступник директора, з 01.12.2016 по 17.09.2018 провідний методист, з 18.09.2018 по 30.09.2018 заступник директора, що підтверджено витягом з її трудової книжки (арк. 120-126).

У наказі відповідача від 21.05.2014 № 100 вк/ІІ зазначено, що у зв`язку зі зміною істотних умов праці, а саме зняття 50% надбавки за особливі умови праці всім співробітникам наукової бібліотеки університету згідно з Постановою Кабміну України № 89 від 25.03.2014 бухгалтерії наказано «зняти всім працівникам наукової бібліотеки 50% надбавки за особливі умови роботи з 01.08.2014 відповідно до штатного розпису». Це підтверджено витягом зі згаданого наказу (арк. 60). З цим наказом ОСОБА_2 22.05.2014 ознайомлено під розписку, копія якої на арк. 61.

З 01.08.2014 по 30.09.2018 на підставі вищевказаного наказу Національний університет «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка не виплачував ОСОБА_1 надбавку за особливі умови роботи, що підтверджено всіма учасниками справи та копіями розрахункових листів по зарплаті позивача (арк. 50-54). У той же час у штатних розписах університету за посадами, які протягом спірного періоду обіймала ОСОБА_1 , передбачалася виплата їй надбавки за особливі умови роботи у таких розмірах: на 2014, 2015, 2016 (до грудня місяця), 2017 рр. 50% посадового окладу (копія цих розписів на арк. 42-43, 40-41, 48, 46-47), на 2018 р. 45% посадового окладу (копія цього розпису на арк. 44-45); посада провідного методиста наукової бібліотеки, що її обіймала ОСОБА_1 у грудні 2016 р, у штатному розписі, який діяв протягом цього місяця, не була передбачена (його копія на арк. 49).

13.02.2019 Управління Держпраці у Чернігівській області на адресу ректора Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка винесло припис № 25-01-104/0089-0079, яким зобов`язало останнього до 15.03.2019 усунути порушення трудового законодавства невиплату працівникам наукової бібліотеки, в тому числі й позивачеві, надбавки за особливі умови роботи відповідно до постанови Кабміну України від 30.09.2009 № 1073 (з наступними змінами) за період з серпня 2014 р. по листопад 2018 р. (копія цього припису на арк. 20- 22).

Згідно з наказом відповідача від 15.02.2019 № 28 вк/ІІ, всім працівникам бібліотеки, які займають посади, включені до додатку до Порядку виплати доплати за вислугу років працівникам державних і комунальних бібліотек, що затверджений постановою Кабміну України від 22.01.2005 № 84, встановлено надбавку за особливі умови роботи у розмірі 5% посадового окладу; бухгалтерії наказано здійснити відповідний перерахунок зарплати (копія цього наказу на арк. 23).

На виконання згаданого наказу ОСОБА_1 нараховано доплату у сумі 6605 грн 50 коп., яку їй виплачено 28.02.2019, що підтверджено бухгалтерською довідкою відповідного змісту (арк. 24).

У справі відсутні докази, що згадані вище накази від 21.05.2014 № 100 вк/ІІ та від 15.02.2019 № 28 вк/ІІ погоджено з діючою у цьому закладі первинною профспілковою організацією. Представник Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка апеляційному суду підтвердив, що вони з первинною профспілковою організацією цього закладу не погоджувалися.

Протягом спірного періоду були чинними колективний договір, укладений на 2010-2012 рр. (його копія на арк. 107-110, а щодо строків чинності цього договору надано витяг з протоколу конференції трудового колективу від 13.06.2012 - арк. 111), і колективний договір, укладений у 2016 р. (його копія на арк. 112-116). У жодному з цих договорів не встановлено ні форм, ні систем оплати праці, ні норм праці, ні розцінок, ні тарифних сіток. Також у них не встановлено ні схем посадових окладів, ні умов запровадження та розмірів надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат.

У колективному договорі, що був чинним до укладеного в 2016 р. колективного договору, зазначено, що сторони у ньому домовилися, серед іншого, про таке:

- залучати членів профкому до складання і затвердження річного бюджету університету. Відповідальні: ректор, голова профкому, головний бухгалтер (п. 3.1 розділу ІІІ «Оплата праці»),

- надбавки та доплати до основної заробітної плати встановлювати і узгоджувати з профкомом. Відповідальні: перший проректор, начальник відділу кадрів, голова профкому, (п. 3.8 розділу ІІІ «Оплата праці»),

У колективному договорі, що був укладений у 2016 р., зазначено, що сторони у ньому домовилися, серед іншого, про таке:

- не приймати в односторонньому порядку рішень, що змінюють установлені в колективному договорі умови оплати праці, рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і цим колективним договором (ст. 22 Закону України «Про оплату праці». Відповідальні: ректор або особа, яка виконує його обов`язки, головний бухгалтер (п. 4.4 розділу ІV «Оплата праці»)),

- погоджувати з профспілковою Стороною умови оплати праці, положення й накази про призначення та зняття доплат і надбавок, надання премій. Відповідальні: ректор або особа, яка виконує його обов`язки, головний бухгалтер, керівники структурних підрозділів (п. 4.4 розділу ІV «Оплата праці»)).

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Посади, які обіймала ОСОБА_1 протягом спірного періоду, входять до Переліку посад працівників державних і комунальних бібліотек, які провадять культурну, освітню, інформаційну, науково-дослідну, методичну діяльність, що затверджений Постановою Кабміну України від 22.01.2005 № 84 (з наступними змінами).

У Постанові Кабміну України від 30.09.2009 № 1073 (з наступними змінами) передбачено, що:

- працівникам державних і комунальних бібліотек, які провадять культурну, освітню, інформаційну, науково-дослідну, методичну діяльність та займають посади, включені до переліку посад згідно з додатком до Порядку виплати доплати за вислугу років працівникам державних і комунальних бібліотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.2005 N 84, установлюється надбавка за особливі умови роботи у граничному розмірі 50% посадового окладу;

- конкретний розмір вказаної надбавки встановлюється керівником установи, закладу, організації у межах фонду оплати праці.

ОСОБА_1 у період з серпня 2014 р. по вересень 2018 р. мала право на отримання надбавки за особливі умови роботи, граничний розмір якої 50% посадового окладу, конкретний розмір якої повинен був встановлюватися відповідним наказом ректора Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка. Проте протягом вказаного періоду вона її не отримувала, що суперечить змістові Постанови Кабміну України від 30.09.2009 № 1073 (з наступними змінами). Крім того, це суперечить наказу по університету від 21.05.2014 № 100 вк/ІІ, яким знято «50% надбавки за особливі умови праці всім співробітникам наукової бібліотеки університету», тобто половина надбавки, яку вони отримували (цим наказом позивачеві зменшено надбавку, про яку йдеться, на 50%, і вона на підставі цього наказу мала отримувати надбавку за особливі умови праці у розмірі 50% від 50% свого посадового окладу, що становить 25% від її посадового окладу. Натомість позивачеві повністю припинили її виплату). Апеляційний суд відкидає пояснення представників відповідача про те, що наказом по університету від 21.05.2014 № 100 вк/ІІ відмінено виплату всієї надбавки за особливі умови праці, так як ці пояснення суперечать змістові наказу, який апеляційний суд не може витлумачити інакше, як буквально (ним відмінено виплату «50% надбавки за особливі умови праці», а не «50% надбавку за особливі умови праці»; для іншого трактування цього наказу нема жодної правової підстави).

Виходячи з викладеного у позовній заяві обґрунтування позовних вимог, апеляційний суд констатує, що в порядку ст.ст. 76 ч. 2 п. 1, 89 ЦПК України у рамках цієї справи підлягає оцінці законність наказів ректора по Чернігівському державному педагогічному університету імені Т.Г. Шевченка № 100 вк/ІІ від 21.05.2014 і по Національному університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка від 15.02.2019 № 28 вк/ІІ. Оцінюючи їх, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України у її сукупності та взаємозв`язку з ст. 19 Конституції України, реалізуючи припис Постанови Кабміну України від 30.09.2009 № 1073 про те, що конкретний розмір надбавки за особливі умови роботи встановлюється керівником установи, закладу, організації у межах фонду оплати праці, ректор Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка (він же - Чернігівський державний педагогічний університет імені Т.Г. Шевченка) повинен був діяти відповідно до нормативних актів, що регулюють оплату праці. Тобто ця посадова особа зобов`язана була діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені, або які не заборонені, Конституцією та законами України, що регулюють спірні правовідносини. Але цих принципів при виданні наказів № 100 вк/ІІ від 21.05.2014 і від 15.02.2019 № 28 вк/ІІ дотримано не було.

Так, у частинах 1 і 4 ст. 30 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» зазначено, що на працівників бібліотек, незалежно від форм власності та статусу бібліотеки, поширюються гарантії, встановлені законодавством про працю; працівникам бібліотек можуть встановлюватися надбавки та доплати в межах затвердженого фонду оплати праці працівників бібліотек.

Згідно з преамбулою Закону України «Про оплату праці», чинність цього Закону поширюється на трудові правовідносини працівників з підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності та господарювання (далі у цьому Законі підприємства) та сфери державного і договірного регулювання оплати праці. У статті 13 цього Закону зазначено, що оплата праці працівників установ і організацій, які фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань; обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом. Частинами 1, 2 ст. 15 цього ж Закону і частиною 6 ст. 21 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Колективні договори, що діяли в Національному університеті «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка (він же Чернігівський державний педагогічний університет імені Т.Г. Шевченка) протягом часу виникнення й тривання спірних правовідносин, є неукладеними в частині встановлення форм і систем оплати праці, норм праці, розцінок, тарифних сіток, схем посадових окладів, умов запровадження та розмірів надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат. У той же час є законними такими, що відповідають ст. 9-1 КЗпП України положення цих договорів про обов`язки роботодавця залучати членів профкому до складання і затвердження річного бюджету університету, встановлювати і узгоджувати з профкомом надбавки та доплати до основної заробітної плати, не приймати в односторонньому порядку рішень, що змінюють установлені в колективному договорі умови оплати праці, рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і цими колективними договорами, погоджувати з профспілковою стороною умови оплати праці, положення й накази про призначення та зняття доплат і надбавок, надання премій.

Отже, виходячи з вищенаведених норм права, до видачі наказів № 100 вк/ІІ від 21.05.2014 і від 15.02.2019 № 28 вк/ІІ, а також до затвердження штатного розпису на 2018 рік відповідач обов`язково повинен був погодити розмір надбавки, що є предметом спору між сторонами, з первинною профспілковою організацією закладу. Оскільки з останньою не було погоджено її зниження, то є незаконним зниження розміру цієї надбавки наказами № 100 вк/ІІ від 21.05.2014 і від 15.02.2019 № 28 вк/ІІ і у штатному розписі на 2018 р. у порівнянні з її розміром, що встановлений наказом № 296 вк/ІІ від жовтня 2009 р. Цього висновку апеляційний суд дійшов і з урахуванням того, що:

- у штатних розписах Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка на 2014-2017 рр. за посадою ОСОБА_1 передбачено надбавку за особливі умови роботи у розмірі 50% її посадового окладу;

- у справі відсутні докази, що фінансування спірної надбавки здійснювалося у менших, ніж встановлено наказом № 296 вк/ІІ від жовтня 2009 р., розмірах і що протягом спірного періоду малися обставини, з якими чинне законодавство пов`язує можливість здійснювати оплату праці ОСОБА_1 у меншому, ніж передбачено штатним розписом, розмірі.

Так як незаконні накази не можуть породжувати законні наслідки, то протягом всього спірного періоду ОСОБА_1 мала отримувати надбавку за особливі умови роботи у розмірі, що встановлений наказом № 296 вк/ІІ від жовтня 2009 р., тобто 50% посадового окладу. Законність цього наказу учасниками справи не оспорюється і суд не встановив підстав для висновку про його незаконність.

Згідно з виконаними представником позивача розрахунками, позивачеві недоплачено надбавку за особливі умови роботи у таких розмірах:

- з серпня по грудень 2014 р. 2088 грн 00 коп. (посадовий оклад) х 5 місяців х 50% = 5220 грн 00 коп.;

- з січня по серпень 2015 р. - 2088 грн 00 коп. (посадовий оклад) х 8 місяців х 50% = 8352 грн 00 коп.;

- з вересня по грудень 2015 р. - 2480 грн 00 коп. (посадовий оклад) х 4 місяці х 50% = 4960 грн 00 коп.;

- з січня по квітень 2016 р. - 2728 грн 00 коп. (посадовий оклад) х 14 місяці х 50% = 5456 грн 00 коп.;

- з травня по листопад 2016 р. - 2904 грн 00 коп. (посадовий оклад) х 7 місяців х 50% = 10164 грн 00 коп.;

- за грудень 2016 р. - 2830 грн 00 коп. (посадовий оклад) х 1 місяць х 50% = 1415 грн 00 коп.;

- з січня по грудень 2017 р. - 3392 грн 00 коп. (посадовий оклад) х 12 місяців х 50% = 20352 грн 00 коп.;

- з січня по серпень 2018 р. - 3735 грн 00 коп. (посадовий оклад) х 8 місяців х 50% = 14940 грн 00 коп.;

- за вересень 2018 р. - 4319 грн 00 коп. (посадовий оклад) х 1 місяць х 50% = 4319 грн 00 коп. (арк. 6). Правильність цього розрахунку відповідач не заперечує. Проте суд зауважує, що він має неточності. Обчислюючи спірну заборгованість у такий же спосіб, який застосовано у цьому розрахунку, заборгованість по надбавці за період з 01.01.2018 по 30.09.2018 становить:

- з січня по серпень 2018 р. - 3735 грн 00 коп. (посадовий оклад) х 8 місяців х 50% = 14940 грн 00 коп., з 01 по 16 вересня 2018 р.: 3735 грн 00 коп. (посадовий оклад): 30 днів (кількість днів у вересні 2018 р.) х 16 днів (кількість відпрацьованих днів на посаді провідного методиста) х 50% = 996 грн 00 коп., з 17 по 30 вересня 2018 р.: 4319 грн 00 коп. (посадовий оклад): 30 днів (кількість календарних днів у вересні 2018 р.) х 14 днів (кількість календарних днів, відпрацьованих на посаді заступника директора) х 50% = 1007 грн 76 коп., а разом: 14940 грн 00 коп. + 996 грн 00 коп. + 1007 грн 76 коп. = 16943 грн 76 коп. Отож загальна сума недоплати становить: 5220 грн 00 коп. + 8352 грн 00 коп. + 4960 грн 00 коп. + 5456 грн 00 коп. + 10164 грн 00 коп. + 1415 грн 00 коп. + 20352 грн 00 коп. + 16943 грн 76 коп. = 81595 грн 64 коп.

Оскільки на виконання наказу відповідача від 15.02.2019 № 28 вк/ІІ останній донарахував і 28.02.2019 виплатив позивачеві 6605 грн 50 коп., то до стягнення їй належить присудити: 81595 грн 64 коп. - 6605 грн 50 коп. = 74990 грн 14 коп. (обов`язкові платежі з цієї суми не утримано);

Відповідно до виконаних представником позивача розрахунків, позивачеві належить компенсація втрати частини спірної надбавки, яка їй протиправно не нараховувалася й не виплачувалася, у загальній сумі 1342 грн 78 коп. (обов`язкові платежі з цієї суми не утримано; арк. 8). Оскільки видимих недоліків цей розрахунок не має і правильність його виконання відповідачем не оспорюється, то в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України апеляційний суд з ним погоджується.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються з наведених вище і ще й з таких мотивів:

- місцевий суд не підмінив функції керівника Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка і не визначав самостійно спірну надбавку в розмірі 50% посадового окладу позивача, а стягнув незаконно недоплачену її частину до розміру, який на законних підставах був визначений самим же відповідачем;

- посилання на те, що суд І інстанції необґрунтовано встановив, що протягом спірного періоду Міністерство освіти і науки України в повному обсязі профінансувало витрати Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка на виплату працівникам бібліотек надбавки за особливі умови роботи у розмірі 50%, та що саме у такому розмірі він мав фінансову можливість виплачувати позивачеві цю надбавку, суперечить відомостям штатних розписів цього закладу і змістові листа названого Міністерства від 07.02.2019 № 1/11-1267 (його копія на арк. 38).

Отож оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог підлягає зміні шляхом приведення його у відповідність до вищевикладеного і залишенню без змін в іншій частині.

Апеляційний суд вирішує справу як на підставі наданих суду І інстанції доказів, так і на підставі наданих апеляційному суду доказів, так як всі вони мають виключне значення для справи (для усунення неповноти з`ясування обставин, що мають значення для її вирішення та для перевірки доводів обох сторін).

Керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2019 року в частині задоволення позовних вимог змінити; позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягти з Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка (вул. Гетьмана Полуботка, № 53, м. Чернігів, 14027, код 02125674) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) невиплачену надбавку за особливі умови роботи в сумі 74990 (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто) грн 14 коп., 1342 (одну тисячу триста сорок дві) грн. 78 коп. у відшкодування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а всього 76332 (сімдесят шість тисяч триста тридцять дві) грн 92 коп. (обов`язкові платежі з цих сум не утримано).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Повну постанову складено 16.10.2019.

Головуючий: Судді: