ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу Національної академії аграрних наук України на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2018 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України про оформлення трудових відносин та зобов'язання укласти трудовий договір, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної академії аграрних наук України про оформлення трудових відносин та зобов'язання укласти трудовий договір.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій вказував, що станом на день подання позовної заяви він перебуває на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Городецьке» Інституту агроекології і природокористування НААН», куди його було призначено наказом заступника директора Інституту агроекології і природокористування Національної академії аграрних наук України від 19 лютого 2015 року в якості виконуючого обов'язки. Трудовий договір було продовжено у зв'язку з відсутністю вимоги уповноваженого органу власника щодо його розірвання, в той час як посада виконуючого обов'язки директора на державному підприємстві є тимчасовою, таким чином уповноваженим органом власника не було укладено контракт у відповідності та в строк до чинного законодавства, у зв'язку з чим позивачем заявлено позов про оформлення трудових відносин та зобов'язання укласти трудовий договір (контракт).

Зазначав, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі, оскільки після проведення конкурсу та призначення на посаду нового директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Городецьке» Інституту агроекології і природокористування НААН» стане неможливим укладення трудового контракту НААН з ним, оскільки такий контракт буде укладено з переможцем оголошеного конкурсу. До того ж наголошує, що проведення такого конкурсу та затвердження його результатів може призвести до його незаконного звільнення, що матиме наслідком звернення до суду з іншим позовом з метою захисту порушених прав.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд заборонити Національній академії аграрних наук в особі її органів та посадових осіб, та/або спеціально створеної конкурсної комісії вчиняти будь-які дії щодо призначення на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Городецьке» Інституту агроекології і природокористування НААН» до набрання законної сили рішенням у даній справі, в тому числі, але не виключно: видавати наказ про призначення директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Городецьке» Інституту агроекології і природокористування НААН», оголошувати та проводити нові конкурси на заміщення вакантної посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Городецьке» Інституту агроекології і природокористування НААН», укладати контракт з новим директором Державного підприємства «Дослідне господарство «Городецьке» Інституту агроекології і природокористування НААН»; заборонити Національній академії аграрних наук в особі її органів та посадових осіб призначати будь-яку особу на посаду виконуючого обов'язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Городецьке» Інституту агроекології і природокористування НААН» та укладати контракт з такою особою до набрання законної сили рішення у даній справі; заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та нотаріусам вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Державного підприємства «Дослідне господарство «Городецьке» Інституту агроекології і природокористування НААН» щодо керівника підприємства до набрання законної сили рішення у даній справі.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2018 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України про оформлення трудових відносин та зобов'язання укласти трудовий договір задоволено.

Заборонено Національній академії аграрних наук в особі її органів та посадових осіб, та/або спеціально створеної конкурсної комісії проводити конкурс на заміщення вакантної посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Городецьке» Інституту агроекології і природокористування НААН», дата початку проведення якого призначено на 17 липня 2018 року о 10 год. 00 хв. за адресою - м.Київ вул.Михайла Омеляновича-Павленка,9, (Національна академія аграрних наук України), оприлюднювати та затверджувати його результати до набрання законної сили рішення у даній справі.

Заборонено Національній академії аграрних наук в особі її органів та посадових осіб, та/або спеціально створеної конкурсної комісії вчиняти будь-які дії щодо призначення на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Городецьке» Інституту агроекології і природокористування НААН» до набрання законної сили рішення у даній справі, в тому числі, але не виключно: видавати наказ про призначення директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Городецьке» Інституту агроекології і природокористування НААН», оголошувати та проводити нові конкурси на заміщення вакантної посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Городецьке» Інституту агроекології і природокористування НААН», укладати контракт з новим директором Державного підприємства «Дослідне господарство «Городецьке» Інституту агроекології і природокористування НААН».

Заборонено Національній академії аграрних наук в особі її органів та посадових осіб призначати будь-яку особу на посаду виконуючого обов'язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Городецьке» Інституту агроекології і природокористування НААН» та укладати контракт з такою особою до набрання законної сили рішення у даній справі.

Заборонено державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та нотаріусам вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Державного підприємства «Дослідне господарство «Городецьке» Інституту агроекології і природокористування НААН» щодо керівника підприємства до набрання законної сили рішення у даній справі.

Не погодившись з такою ухвалою суду, Національна академія аграрних наук України звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2018 року про забезпечення позову скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті; призначення на посаду директора державного підприємства та укладення з ним контракту без проведення конкурсного відбору є незаконним; із наведених ОСОБА_1 обставин відсутня очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, інтересам до ухвалення рішення у цивільній справі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що даний спір виник з трудових правовідносин, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення та виклику сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником доведено наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду, застосування заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна, зважаючи на наступне.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на вимоги, заявлені ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову, він не зазначає, яким чином може бути утруднене та буде неможливим в майбутньому виконати судове рішення у разі задоволення його позовних вимог. Отже, яким саме чином може бути невиконане рішення суду, заявником не зазначено.

Згідно п.п.4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи, та врахуванню підлягають інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, а також заходи забезпечення позову не повинні бути втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у разі можливого задоволення рішенням суду позовних вимог ОСОБА_1 реалізація трудових прав ОСОБА_1 не буде ускладнена наявністю на посаді іншого працівника.

Однак, у порушення зазначених вище вимог процесуального закону, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд першої інстанції не обґрунтував причини застосування саме такого виду забезпечення позову. Суд взагалі не зазначив доказів і мотивів, з яких дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що заявником доведено наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Національної академії аграрних наук України задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 15 березня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.