Постанова

Іменем України

10 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 752/14095/15-ц

провадження № 61-25918св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 червня 2017 року у складі колегії суддів: Поливач Л. Д., Шахової О. В., Левенця Б. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи 18 листопада 2016 року та 07 лютого 2017 року, не з`явилися у судове засідання, про причини неявки суду не повідомили.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 червня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та порушення приписів міжнародного законодавства. Суд першої інстанції помилково дійшов висновку про повторну неявку позивача у судове засідання, оскільки він не отримував повістку про розгляд справи 07 лютого 2017 року, тому був позбавлений можливості прийняти у ньому участь. Вважав, що суд порушив положення Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, безпідставно відмовивши у доступі до правосуддя. Суд апеляційної інстанції недоліків суду першої інстанції не виправив.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду, оскільки позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, повторно не з`явився у судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 207 ЦПК України 2004 року заява залишається без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Статтею 169 ЦПК України 2004 року визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

Положення пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положеннями статті 169 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин. При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

За змістом вимог пункту 3 частини 1 статті 207 ЦПК України 2004 року правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки (другої поспіль) позивача, повідомленого належним чином, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як відомо із справи, представник позивача належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду 18 листопада 2016 року (а. с. 99). Повідомлення представника сторони про час та місце судового розгляду відповідно до вимог закону свідчить про належне повідомлення самої сторони про час та місце судового розгляду. Розгляд справи, призначений на 18 листопада 2016 року, відкладено на 07 лютого 2017 року через неявку позивача та його представника в судове засідання.

Про наступне судове засідання, призначене на 07 лютого 2017 року на 16-00 год., позивача поставлено до відома належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 116).

Тобто позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання 18 листопада 2016 року та повторно не з`явився в судове засідання 07 лютого 2017 року. Заяв про розгляд справи за відсутності позивача до суду не надходило.

Даний факт суд першої інстанції розцінив, як зловживання позивачем своїми правами, що надало суду право залишити позов без розгляду, оскільки суд зобов`язаний розглянути справу у визначений законом строк, тобто у розумний строк.

На думку суду апеляційної інстанції ухвала суду першої інстанції відповідає Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними, як до позивача, так і до відповідачів. Таким чином, суд першої інстанції створив необхідні умови для використання сторонами та їх представниками своїх процесуальних прав.

Суд апеляційної інстанції вважав, що позивач допустив зловживання своїми правами. Крім того, він не позбавлений права та можливості пред`явити до суду аналогічну позовну заяву, у зв`язку з чим його право на доступ до правосуддя судом не порушено.

Таким чином, залишаючи без розгляду позов у даній справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, діяв згідно з нормами процесуального закону.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки суд апеляційної інстанції ухвалу суду першої інстанції залишив без змін, проте касаційна скарга подана на ухвалу суду апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції вважає, що залишенню без змін підлягають ухвали суду першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко