Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.268 ЦПК України 11.03.2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 13 березня 2019 року.

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов мотивовано тим, що 12 лютого 2015 року між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатськоїобласті, актовий запис № 43 від 12.02.2015р. Від шлюбу народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказує на те, що через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя з відповідачкою стало неможливим та нестерпним. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя, важає збереження шлюбу неможливим. Позивач зазначає, що їх шлюб носить лише формальний характер, примирення є неможливе. Сімя фактично розпалась. Майнових спорів між стронами немає. Позивач просить не надавати строку для примирення. Окрім того в позові вказано, що їх спільна дитина, після розірвання шлюбу, за попередньою домовленістю між сторонами, залишається проживати з матірю.

З огляду на викладене, позивач просить розірвати шлюб між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, зареєстрований 12 лютого 2015 року у з відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 43.

В підготовче судове засідання позивач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав на адресу суду заяву в якій зазначив, що від позовних вимог не відмовляється.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов від відповідача на адресу суду не надходило. Від відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій ОСОБА_2 зазначає, що проти задоволення позову не заперечує.

Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає за можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 12 лютого 2015 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 43. Що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ФМ №124786.

Від даного шлюбу народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка за попередньою домовленістю сторін по справі, після розлучення залишається проживати разом з матірю.

На даний час шлюб носить формальний характер.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, шлюбні відносини між ними фактично припинені даний шлюб існує тільки формально.

Так, відповідно до ч.1,2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторонами вирішено питання про місце проживання їх спільної дитини разом з матірю.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що відповідач відповідно до змісту поданої заяви визнав позов повністю, тому за результатами підготовчого провадження у суду є всі підстави ухвалити рішення.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає до задоволення .

На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112,160 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 141, 200, 258, 265, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений 12 лютого 2015 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 43, свідоцтво про шлюб Серії І-ФМ №124786 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5