Постанова

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 404/7241/14-ц

провадження №61-27865св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Автобусний парк № 13527»,

третя особа - Кропивницьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Кропивницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 березня 2017 року в складі судді Галагана О. В. та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Дьомич Л. М., Дуковського О. Л., Єгорової С. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Автобусний парк № 13527» (далі - ПАТ «Автобусний парк № 13527»), третя особа - Кропивницьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області та просив з урахуванням уточнених позовних вимог зобов`язати відповідача видати наказ про донарахування заробітної плати за період роботи в зоні відчуження; провести донарахування заробітної плати із врахуванням розсекречених нормативних документів з оплати праці у зоні відчуження за період роботи в зоні відчуження 20, 21, 22, 23, 24, 25, 28 травня 1986 року, 02, 08 червня 1986 року по підвищеній на 100% тарифній ставці та з урахуванням 60 % премії; відобразити донарахування заробітної плати в розрахунково-платіжній відомості; видати йому копію наказу про донарахування заробітної плати за період роботи в зоні відчуження, копію розрахунково-платіжної відомості з відображенням донарахованої заробітної плати за період роботи в зоні відчуження та нову довідку про заробіток за період роботи в зоні відчуження для призначення пенсії встановленого зразка; стягнути з відповідача на його користь донараховану заробітну плату у розмірі, визначеному на момент набрання рішенням законної сили, та 500 000, 00 грн на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що в 1986 році перебував у трудових відносинах з АТП 10021, правонаступником якого є ПАТ «Автобусний парк» №13527». У період з 19 травня 1986 року по 12 червня 1986 року виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за зазначений період йому була нарахована заробітна плата у розмірі 408,60 рублів.

На даний час позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, II групу інвалідності, захворювання пов`язано з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

У липні 2014 році ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Автобусний парк № 13527» щодо перерахунку заробітної плати та видачі довідки про заробітну плату за період перебування у зоні відчуження Чорнобильської АЕС для перерахунку його пенсії з урахуванням чинного законодавства.

08 серпня 2014 року ПАТ «Автобусний парк № 13527» у листі № 242 відмовив позивачу у здійсненні перерахунку та видачі довідки про заробітну плату.

Вважає, що дії відповідача щодо відмови в перерахунку заробітної плати є протиправними та такими, що порушують його право на підвищену оплату праці за роботу в зоні відчуження.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції

Справа судами переглядалася неодноразово.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 09 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26 травня 2015 року, позов задоволено.

Зобов'язано ПАТ «Автобусний парк № 13527» здійснити перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження, а саме збільшити на 100% тарифну ставку з урахуванням відповідної кратності оплати праці та премії у розмірі 60 % з урахуванням доплат за класність.

Зобов`язано ПАТ «Автобусний парк № 13527» надати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату встановленого зразка за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 19 травня 1986 по 12 червня 1986 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРС від 07 травня 1986 року та постанови Ради Міністрів України від 8 травня 1986 року відповідач повинен був здійснити перерахунок заробітної плати позивачу за роботу в зоні відчуження шляхом збільшення тарифної ставки на 100% з урахуванням премії, доплат за класність та відповідної кратності за роботу в зоні відчуження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 09 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 26 травня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення суду касаційної інстанції мотивоване тим, що судами не враховано ту обставину, що Актом перевірки характеру виконуваної роботи або умов для підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення та довідок про заробітну плату від 23 травня 2012 року встановлено, що у ПАТ «Автобусний парк № 13527» відсутні первинні документи, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 в період з 19 травня 1986 року по 12 червня 1986 року в зоні відчуження.

Крім того, суди при вирішенні спору не врахували, що ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження була нарахована заробітна плата з урахування коефіцієнта кратності 3 та нарахована оплата праці за роботу в надурочний час, вихідні дні, а також те, що матеріали справи не містять Положення про преміювання АТП № 10021, яким визначено розмір премії іншим працівникам, які не приймали участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ПАТ «Автобусний парк № 13527» видати наказ про донарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заробітної плати за період роботи в зоні відчуження.

Зобов`язано ПАТ «Автобусний парк № 13527» здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за роботу в зоні відчуження 20, 21, 22, 23, 24, 25, 28 травня 1986 року, 02, 08 червня 1986 року, а саме збільшити на 100% тарифну ставку з урахуванням відповідної кратності оплати праці та премії у розмірі 60 % і з урахуванням доплат за класність.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з наявності правових підстав для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача видати наказ про донарахування позивачу заробітної плати за період роботи в зоні відчуження та здійснення перерахунку і виплати заробітної плати за вказаний період шляхом збільшення на 100 % тарифної ставки з урахування відповідної кратності оплати праці та премії у розмірі 60 % з урахуванням доплат за класність.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У жовтні 2017 року Кропивницьке об`єднане управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2017 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що у зв`язку з відсутністю первинних документів, які підтверджують факт перебування позивача в період з 19 травня 1986 року по 12 червня 1986 року в зоні відчуження, що встановлено Актом перевірки характеру виконуваної роботи або умов для підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення та довідок про заробітну плату від 23 травня 2012 року, відсутня можливість призначення пенсії на підставі пункту 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ № 1210 від 23 листопада 2011 року.

Судами не враховано те, що позивач виконував роботи на території зони відчуження, тобто в місті Чорнобиль, тому підвищення тарифної ставки до 100 % на нього не розповсюджується.

Відповідно до довідки № 8464 від 20 серпня 1999 року премія, видана ОСОБА_1 в розмірі 290, 40 крб. на підставі наказу № 729 від 04 серпня 1986 року, складає 60 % від погодинної тарифної ставки за час перебування в зоні відчуження з 19 травня 1986 року по 12 червня 1986 року. Однак поза увагою судів залишено ту обставину, що згідно наказу АТП № 10021 № 729 від 04 серпня 1986 року ОСОБА_1 було оголошено подяку за зразкове виконання ним своїх обов`язків по наданню допомоги по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та виплачено премію видатковим ордером з фонду матеріального заохочення. Нарахування зазначеної премії по розрахунковому листу не проводилося, відтак відсутні підстави для здійснення перерахунку та виплати заробітної плати позивачу з урахуванням премії у розмірі 60 %.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано її матеріали з Кіровського районного суду міста Кіровограда та зупинено виконання ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області віл 03 жовтня 2017 року, якою залишено без змін рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 березня 2017 року, до закінчення касаційного провадження.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22 травня 2018 року справу № 404/7241/14-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

ОСОБА_1 направлено заперечення на касаційну скаргу, в яких він просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи

Судами встановлено, що ОСОБА_1 у 1986 році працював водієм в АТП № 10021, правонаступником якого є ПАТ «Автобусний парк № 13527».

Відповідно до довідки Управління кадрового забезпечення Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області № 3/137 від 03 травня 2012 року, ОСОБА_1 у період з 19 травня 1986 року по 12 червня 1986 року перебував на роботі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі зведеного загону УВС Кіровоградського облвиконкому.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС I категорії.

Згідно з довідкою МСЕК № 459217 від 22 серпня 2011 року позивач є інвалідом II групи безстроково за захворюванням, пов`язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно з довідкою ВАТ «Автобусний парк № 13527» № 846 від 20 серпня 1999 року, премія позивача в розмірі 290, 40 руб. склала 60 % від годинної тарифної ставки за час находження в зоні відчуження з 19 травня 1986 року по 12 червня 1986 року.

За зразкове виконання своїх обов`язків з надання допомоги по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС наказом АТП № 10021 № 729 від 04 серпня 1986 року ОСОБА_1 оголошено подяку з врученням премії в сумі 100 руб.

Актом перевірки характеру виконаної роботи або умов для підтвердження права працівника на пільгове постійне забезпечення та довідок про заробітну плату від 23 травня 2012 року встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі зведеного загону УВС за період з 19 травня 1986 року по 12 червня 1986 року, проте первинні документи, які б підтверджували факт перебування в зоні відчуження, та причини перебування вище зазначеного громадянина, саме в складі загону УВС на підприємстві, відсутні з об`єктивних та не залежних від позивача причин.

Відповідно до розпорядження № 169411 від 07 липня 2012 року ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності в розмірі фактичних збитків

ПАТ «Автобусний парк № 13527» повідомив позивача листом № 242 від 08 серпня 2014 року про відмову у проведенні перерахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження, а саме збільшення на 100% тарифної ставки та нарахування премії розміром 60 % тарифної ставки (посадового окладу), у зв`язку з тим, що заробітна плата за роботу в зоні відчуження йому нарахована відповідно до вимог законодавства про оплату праці за роботу в зоні відчуження, а тому вимога щодо збільшення на 100% тарифної ставки з врахуванням відповідної кратності оплати праці є безпідставною.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає механізми обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 та 57 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (пункт 1 Порядку).

Пунктом 7 Порядку визначено, що призваним на військові збори військовозобов`язаним, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, пенсії призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3).

Згідно пункту 2.10. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, довідка про заробітну плату (дохід) видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Встановлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається.

Таким чином, призначення пенсії та її розмір залежить від заробітної плати, яка фактично отримана працівником у період роботи у зоні відчуження, а розрахунок заробітної плати та видача довідки про заробітну плату повинні здійснюватися відповідно до первинних документів про період і участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Абзацом 1 пункту 1 постанови ЦК КПРС № 524-156 від 07 травня 1986 року та постановою Ради Міністрів України № 168-5 від 08 травня 1986 року визначено повноваження керівників підприємств і організацій на проведення оплати праці працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за підвищеними до 100% тарифними ставками та посадовими окладами.

Однак, відповідно до розпорядження СМ УСССР № 199-рс від 27 квітня 1988 року абзац 1 пункту 1 постанови ЦК КПРС № 524-156 від 07 травня 1986 року втратив силу.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17 травня 1986 року були встановлені зони небезпеки, де оплата праці робітників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони Чорнобильської АЕС, розподілена на III, II, I зони небезпеки та проводиться відповідно в 5-, 4-, 3- кратному розмірі тарифних ставок.

Постановою Ради міністрів Української РСР та Української республіканської Ради професійних спілок «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та запобіганням забруднення навколишнього середовища» № 207-7 від 10 червня 1986 року встановлено, що оплата праці робітників, зайнятих на роботах в третій, другій, першій зоні небезпеки, проводиться відповідно в 4-, 3-,2- кратному розмірі понад розмір середньомісячної заробітної плати, виходячи із тарифної ставки (окладу), установленого за основним місцем роботи.

Якщо відрядженим особам за основним місцем роботи зберігалося грошове забезпечення, то показник кратності для розрахунку оплати праці за роботу в зоні відчуження зменшувався на одиницю.

Крім того, підвищена в кратних розмірах оплата праці не утворювала нових тарифних ставок (посадових окладів), це була доплата за особливі умови праці (роз`яснення Держкомпраці СРСР, Міністерства енергетики і електрифікації СРСР і ЦК профспілки робітників електростанцій і електротехнічної промисловості від 26 травня 1986 року, Тимчасовий порядок оплати праці працівників підприємств, організацій і установ Міненерго СРСР, які приймали участь в роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища).

Судами встановлено, що ОСОБА_1 перебував на роботі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в II зоні відчуження.

За роботу в зоні відчуження йому нарахована заробітна плата з урахуванням коефіцієнта кратності 3 та нараховано доплату за роботу в надурочний час, вихідні та святкові дні, що підтверджується довідкою № 211 від 24 травня 2012 року, виданою ПАТ «Автобусний парк № 13527» на підставі довідки МВС України в Кіровоградській області.

Задовольняючи позовні вимоги про зобов`язання ПАТ «Автобусний парк № 13527» здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за період його роботи в зоні відчуження шляхом збільшення на 100% тарифної ставки з урахуванням відповідної кратності оплати праці та премії у розмірі 60 % з урахуванням доплат за класність, суди виходили з того, що відсутність на підприємстві первинних документів, які б підтверджували факт перебування позивача в зоні відчуження, не повинна позбавляти його права на отримання заробітної плати за зазначений період за підвищеними тарифними ставками, а в подальшому права на отримання відповідного підвищення до пенсії.

Разом з тим, судами не враховано ту обставину, що перерахунок заробітної плати особі, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, здійснюється виключно на підставі первинних документів про нараховану заробітну плату, період фактичної тривалості робочого дня та місця її виконання.

Оскільки позивачем на підтвердження своїх доводів не надано жодних первинних документів бухгалтерського обліку, які були б підставою для перерахунку заробітної плати, а показання свідків, які були враховані судами при частковому задоволенні позову, не є належними доказами, які можуть підтвердити вказані обставини, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, однак судами неправильно застосовано норми матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Автобусний парк № 13527», третя особа - Кропивницьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про перерахунок заробітної плати, видачу наказу про донарахування заробітної плати, видачу довідки про заробітну плату - відмовити.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції рішення суду першої інстанції та апеляційного суду втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов
Судді:В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко
В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов