Провадження № 2/234/541/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі: судді Костюкова Д.Г., за участю секретаря судового засідання Скоробогатової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданню у м. Краматорську в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу № 234/16989/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Згідно позову, з 08.07.2016 року позивач був прийнятий, згідно Наказу від 07.07.2016 року №1/ОС на посаду електромеханіка дільниці І групи у виробничий підрозділ «Донецька дистанція зв'язку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».27.04.2017 року, на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, він був звільнений, про що зроблена відмітка у трудовій книжці, яка була видана йому у день звільнення і оформлена належним чином, про що свідчить наказ № 30/ОС, підписаний ним про припинення трудового договору від 27.04.2017 року. Для остаточного розрахунку з ним, відповідач вимагав від нього надати первинні документи: табелі обліку робочого часу, розрахунки заробітної плати, усі накази, форму П-2, форму П-54а та інші документи, відповідно до Порядку проведення остаточного розрахунку з працівниками структурних підрозділів «Донецька дирекція залізничних перевезень» та «Луганська дирекція залізничних перевезень», затвердженого наказом регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 26.06.2017 року № 899-Н Але всі первинні документи для остаточного розрахунку, він направив у структурний підрозділ «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (м. Лиман) до робочої комісії з опрацювання первинних документів. На день звільнення йому нарахована, але не виплачена заробітна плата з березня 2017 року по 27.04.2017 року та грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку, що у сумі складає: 11245,75 грн. За березень 2017 року нарахована заробітна плата становить 3938,67 грн., за квітень 2017 року нарахована заробітна плата, у тому числі грошова компенсація за невикористану відпустку становить 7307,08 грн. У вересні 2017 року через касу структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» м. Лиман виплатило йому аванс за березень у сумі 2286,22 грн. Тож сума до сплати за березень-квітень 2017 року становить 8959,53 грн. З 20 березня 2017 року у виробничому підрозділі «Донецька дистанція зв'язку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» був встановлений простій, згідно наказу начальника дирекції від 17.03.2017 року № 236/ДНД та наказу начальника регіональної філії. Позивач вважає, що зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами умов є простоєм, а розрахунки подані ним містять посилання саме про оплату простою підприємства, а час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки, встановленого працівникові розгляду. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі, у тому числі компенсацію за невикористану щорічну відпустку в сумі 8959,53 грн., та суму середнього заробітку за період затримки розрахунку з 28.04.2017 року по 31.10.2018 року в сумі 99350,81 грн., та донарахувати по день фактичного розрахунку.

Ухвалою Краматорського міського суду від 05.11.2018 року позовна заява була прийнята до розгляду та по ній було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягав.

У судове засідання представник відповідача Малиновський П.А. не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Також надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав та зазначив, що у зв'язку з захопленням невідомими особами адміністративної будівлі та виробничих об'єктів ПАТ «Укрзалізниця» розташованих, зокрема у м. Донецьк у відповідача з 20.03.2017 року відсутній доступ до документації підприємства, до комп'ютерних баз та втрачено контроль над господарською діяльністю. За цим фактом за заявою відповідача порушено кримінальне провадження № 0000286 за ознаками ст.341 КК України. Висновком торгово-промислової палати України № 126/2/21 від 16.01.2018 року щодо унеможливлення виконання обов'язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відносно ПАТ «Укрзалізниця» засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території непідконтрольній українській владі, у тому числі у м. Донецьк. Майно ПАТ «Укрзалізниця», що знаходиться в тому числі в м. Донецьк, перебуває у незаконному володінні та під контролем третіх осіб. Фактично відповідач втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, у тому числі і до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, у тому числі затвердження та введення в дію штатного розпису, особових справ працівників. Зазначає, що настання форс-мажорних обставин 20.03.2017 року унеможливлює виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно ст.ст.47,83,115,116 КЗпП України. Стосовно заявлених позовних вимог про виплату позивачу середнього заробітку за час затримки з ним розрахунку зазначив, що ст. 117 КЗпП України дійсно передбачена відповідна виплата за порушення строків розрахунку зі звільненим працівником, однак обов'язковою умовою для цього є наявність вини роботодавця. У зв'язку з настанням форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території непідконтрольній українській владі, у тому числі у м. Донецьк, вина ПАТ «Укрзалізниця» у нездійснені розрахунку з позивачем, відсутня. Додав копію видаткового касового ордеру згідно якого ОСОБА_1 19.09.2017 року отримала заробітну плату за першу половину березня 2017 року у сумі 2286,22 грн. Просить суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

Відповіді на відзив позивачем надано не було.

Суд, дослідивши надану позовну заяву, документи додані до неї, заяви, відзив на позовну заяву, заперечення та докази,

ВСТАНОВИВ:

З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що останнього було прийнято на роботу до виробничого підрозділу «Донецька дистанція зв'язку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» 08.07.2016 року та звільнено 27.04.2017 року за ст.36 п.1 КЗпП України за угодою сторін.

Наказом структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» №236/ДНД від 17.03.2017 року з 20 березня 2017 року для всіх працівників підрозділу встановлено простой з оплатою з розрахунку двох третин тарифної ставки, встановленого працівникові розряду(окладу) за весь час простою згідно графіку роботи.

Згідно розразунку заробітної плати виданої ВП ШЧ Донецьк СП «ДДЗП» філії «Дон.зал.» ПАТ «УЗ» та видаткового касового ордера від 19.09.2017 року, підприємство має перед ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за березень 2017 року ( яка включає в себе оплату почасовиків, винагороду за вислугу, оплату простоїв, матеріальну допомогу, недопрацювання до норми, виплату авансу за першу половину березня 2017 року) - 1652,45 грн., за квітень 2017 року ( яка включає в себе оплату компенсацію за невикористану відпустку, оплату простоїв, матеріальну допомогу)- 7307,08 грн. Отже загальна заборгованість по заробітній платі та грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку ОСОБА_1 за цей період складає - 8959,53 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Таким чином, в порушення ст.116 КЗпП України, в якій зазначено, що при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок, зі ОСОБА_1 не було проведено повного розрахунку та заборгованість по зарплаті не виплачена до цього часу.

Заперечуючи проти стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі, ПАТ «Українська залізниця» не довела ту обставину, що така заборгованість перед ОСОБА_1 станом на день ухвалення судового рішення відсутня, адже у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт наявності невиплаченої відповідної заборгованості по заробітній плати, яка існує перед позивачем.

З огляду на вказане з ПАТ «Українська залізниця» на користь позивача слід стягнути заборгованість по зарплаті в сумі 8959,53 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача суми середнього заробітку за період затримки розрахунку з позивачем з 28.04.2017 року по 31.10.2018 року в сумі 99350,81 грн., та нарахування по день фактичного розрахунку, слід зазначити наступне.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власних або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

У п.20 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року роз'яснено судам, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі,- наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Відповідно до ст.1, ч.1 ст.2, ст.3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у то му числі з вини власника або уповноваженого ним органу. Згідно вимог ст.617 ЦПК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У п.1 ч.1 ст.263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Відповідно до ст. 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в України», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини для суб'єктів малого підприємства видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючи ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України підставою відповідальності власника за затримку розрахунку при звільненні є склад правопорушення, який включає два юридичних факти: порушення власником строку розрахунку при звільненні та вина власника.

Однак, невиплата позивачу заборгованості по заробітній платі відбулося не з вини ПАТ «Українська залізниця», а при настанні обставин непереборної сили, що підтверджується Науково- правовим висновком Торгово-промислової палати України щодо унеможливлення виконання обов'язків, передбачених законодавством про працю при вивільненні працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин від 16.01.2018 року.

За таких обставин, позовні вимоги в частині виплати позивачеві середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та його донарахуванняпо день фактичного розрахунку не підлягають задоволенню, адже спростовуються встановленим у судовому засіданнями фактами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 58,31 грн.

Керуючись ст.ст. ст. 12-13, 76 -79, 81,141, 259, 263 - 265, 280 ЦПК України, ст. 430 ЦК України, ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», ПП ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (, м. Київ вул. Тверська,5) про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за березнь 2017 року - 1652,45 грн., за квітень 2017 року - 7307,08 грн., а всього - 8959,53 грн. (вісім тисяч дев»ятсот п»ятдесят дев»ять гривень 53 коп.)

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в доход держави судовий збір в сумі 58,31 грн. (п'ятдесят вісім гривень 31 коп.)

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Краматорського міського суду Д. Г. Костюков