УХВАЛА

10 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 1519/23832/2012

провадження № 61-10294св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя - доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, внесення змін до договору за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» на постанову Одеського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Колеснікова Г. Я., Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк» (далі - АТ «Ощадбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та просив, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, солідарно стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 111 601, 11 євро та 5 984, 78 грн; внести зміни до кредитного договору № 2338-н від 09 квітня 2008 року, а саме в пункт 1.2 слова та цифри «кредит надається на 240 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 09 квітня 2028 року» замінити на «терміном остаточного погашення кредиту встановити дату подання позовної заяви», в пункт 1.6.1.2 «сплату останнього ануїтетного платежу здійснити до 09 квітня 2028 року» замінити на «остання сплата процентів повинна бути здійснена не пізніше подання цієї позовної заяви».

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 липня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь АТ «Ощадбанк заборгованість за кредитним договором № 2338-н від 09 квітня 2008 року у загальному розмірі 46 147, 81 євро, та 4000 грн, яка складається з прострочених процентів за користування кредитом за період з 01 травня 2008 року по 20 грудня 2012 року в розмірі 37149, 95 євро, простроченої комісійної винагороди за супроводження кредиту за період з 01 листопада 2008 року по 20 грудня 2012 року в розмірі 4000 грн, пені за період з 18 квітня 2011 року по 20 грудня 2012 року в розмірі 8997, 86 євро.

Внесено зміни до кредитного договору № 2338-н від 09 квітня 2008 року, а саме в пункті 1.2 слова та цифри «на 240 (двісті сорок) місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 09 квітня 2028 року» замінено на «терміном остаточного погашення кредиту встановити дату подання позовної заяви», та в пункті 1.6.1.2 «сплату останнього ануїтетного платежу здійснити до 09 квітня 2028 року» замінено на «остання сплата процентів повинна бути здійснена не пізніше подання цієї позовної заяви».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У січні 2018 року АТ «Ощадбанк»» звернулось до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що при ухвалені заочного рішення судом не врахована вимога позивача про збільшення розміру позовних вимог.

Додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 січня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 2338-н від 09 квітня 2008 року у загальному розмірі 65 453, 30 євро та 1 984,78 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 січня 2018 року скасовано та відмовлено АТ «Ощадбанк» у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

У травні 2019 року АТ «Ощадбанк» звернулося до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просило скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року та залишити без змін додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 січня 2018 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, внесення змін до договору за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» на постанову Одеського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук