Справа № 308/5318/15-ц
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2019 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі
головуючого - судді Бенца К.К.,
при секретарі - Вереш А.В.
за участю представника відповідача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 про стягнення завданої моральної шкоди за порушення немайнових прав,-
23 лютого 2016 року Ужгородським міськрайонним судом було ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 про стягнення завданої моральної шкоди за порушення немайнових прав, яким позов задоволено частково. Судом, під час ухвалення рішення, вирішено питання про розподіл судових витрат в частині судового збору.
24.02.2016 року представник відповідача ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, зазначивши, що рішенням суду від 23.02.2016 року не було вирішено питання, щодо розподілу судових витрат в частині витрат понесених відповідачкою на правову допомогу. Так, представник відповідача просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивачки ОСОБА_2 на користь відповідачки ОСОБА_3 понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 1125,00 грн., тобто пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачу було відмовлено.
Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила ухвалити додаткове рішення , щодо розподілу судових витрат в частині витрат понесених відповідачкою на правову допомогу.
Позивач та її представник, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Від представника позивача надійшла до суду заява про відкладення судового розгляду.
Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З огляду на викладене, суд ухвалив, розглядати справу за відсутності не з`явившихся сторін.
Перевіривши матеріали справи, наведені заявником підстави для ухвалення додаткового рішення, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
23 лютого 2016 року Ужгородським міськрайонним судом було ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 про стягнення завданої моральної шкоди за порушення немайнових прав, яким позов задоволено частково. Судом, під час ухвалення рішення, вирішено питання про розподіл судових витрат в частині судового збору.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 10.03.2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 15.12.2016 року ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 10.03.2016 року скасовано , а справу повернуто до суду на новий розгляд.
Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 15.12.2016 року рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23.02.2016 року скасовано, а у задоволенні позову відмовлено.

Постановою ВС від 30.01.2019 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15.12.2016 року скасовано, а рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23.02.2016 року залишено в силі.

Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Аналогічна норма містилась в ЦПК України в редакції на час ухвалення судового рішення ( ст. 79 ЦПК України)

Статтею 79 ЦПК України (в редакції на час ухвалення судового рішення) визначені види судових витрат, до яких відносяться витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу та на проведення судових експертиз.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях84,88,89 ЦПК України (в редакції на час ухвалення судового рішення)

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими вит-ратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, щосплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповід-них доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом,та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною відповідача надано суду письмові докази.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 03.06.2015 року між ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_1 був укладений договір про надання правової допомоги./а.с.30/

Адвокат ОСОБА_1 надавала відповідачу по справі правову допомогу, приймала участь у судових засіданнях при розгляді справи. Понесені витрати відповідача на правову допомогу підтверджуються квитанцією про оплату наданих послуг, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні та актом виконаних робіт, що містяться в матеріалах справи./а.с.48; 49, Т1/

За надання правової допомоги адвоката відповідач сплатила 1250,00 грн., на підтвердження чого надані договір про надання правової допомоги, квитанція про оплату та акт виконаних робіт. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку що, вимоги відповідача про стягнення з позивача на її користь витрат на правову допомогу є обгрунтованими.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України (в редакції, що діяла на час ухвалення судового рішення) якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, за надання правової допомоги адвоката відповідач сплатила 1250,00 грн.

Предметом позову ОСОБА_2 є стягнення з відповідача суми завданої моральної шкоди у розмірі 15 000,00 грн.

Разом з тим, суд дійшов висновку про обгрутнованість стягнення з відповідача суми завданої моральної шкоди у розмірі 1500,00 грн.

За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з позивача на користь відповідача підлягає сума у розмірі 1125,00 грн., а відтак наявні підстави для ухвалення додаткового рішення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 258-260, 270 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 308/5318/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 про стягнення завданої моральної шкоди за порушення немайнових прав щодо розподілу судових витрат в частині витрат понесених відповідачкою на правову допомогу.

Доповнити резолютивну частину рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23.02.2016 рокунаступним текстом:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати понесені на правову допомогу в сумі 1125,00 грн. (тисяча сто двадцять п`ять гривень) 00 копійок.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Дата складання повного тексту рішення 10.10.2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца