Провадження № 2/521/42/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Коваль Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку та просить суд, згідно останніх уточнень, визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Рамаз такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: 21/50 часткою квартири АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з двох житлових кімнат, загальною площею 48,0 кв.м.
На обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач зазначає, що він є власником 21/50 частки квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 04.04.2014р. Також на житловій площі зареєстровані інші громадяни, а саме: піднаймач ОСОБА_3 , який зареєстрований з 04.07.2014р., та відповідач ОСОБА_2 , який зареєстрований з 27.11.2009р. та який є членом сім`ї колишнього власника квартири. Відповідачі на даний час прописані (зареєстровані) за вищевказаною адресою, хоча фактично в зазначеній квартирі не проживають та не з`являються на протязі більше трьох років. Цей факт можуть підтвердити сусіди по квартирі. Крім того, це також підтверджується Актом від 23.08.2019р., складеним і підписаним начальником та майстрами дільниці № 1 КП «ЖКС» Хмельницький за результатами обстеження квартири. У зв`язку із чим у нього, як власника частини квартири, виникають проблеми, оскільки нарахування комунальних послуг здійснюється на всіх зареєстрованих в приміщенні громадян. Він неодноразово в усному порядку звертався до відповідачів по телефону з проханням знятися з реєстраційного обліку, однак ОСОБА_2 постійно відмовляв, пояснюючи це просто не бажанням з його боку займатися цією процедурою, а ОСОБА_4 Рамаз - відсутністю в місті Одеса. Такі дії відповідачів об`єктивно порушують його права, як власника квартири, а тому за даних обставин він вимушений звернутися до суду з відповідним позовом.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.10.2014р. провадження у справі було зупинено до вирішення цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , треті особи ОСОБА_7 , ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним.
02.07.2019р. ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси поновлено провадження у відповідній справі.
Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені уточнені вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлявся за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного.
На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 21/50 частки квартири АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з двох житлових кімнат, загальною площею 48,0 кв.м., у тому числі житловою - 29,9 кв.м., і займає одну кімнату житловою площею 13,50 кв.м., загальна площа - 20,10 кв.м.
Підставою виникнення права власності на вказану частку квартири
АДРЕСА_1 , є договір дарування від 04.04.2014р., зареєстрований в реєстрі за № 602 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Борисовою Н.В., відповідно до якого ОСОБА_7 подарував ОСОБА_1 відповідну частку квартири. (а.с. 6)
Зазначені обставини також підтверджуються і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.04.2014р. (а.с. 7)
Згідно з довідки (виписки з будинкової книги про склад сім`ї та реєстрації) № 1008 від 15.08.2019 року уповноваженим власником без реєстрації квартири АДРЕСА_1 та займає житлову площу 1 кімнати 13.50 кв.м. АДРЕСА_2 Одесі є ОСОБА_1 . Крім того, за вказаною адресою зареєстровані відповідач ОСОБА_3 в якості піднаймача з 04.07.2014р. та ОСОБА_2 (син колишнього власника) з 27.11.2009р. (а.с. 64)
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Крім того, відповідачі на даний час прописані (зареєстровані) за вищевказаною адресою, хоча фактично, в зазначеній квартирі не проживають та не з`являються на протязі більше трьох років, що підтверджується письмовою заявою жителів будинку АДРЕСА_3 , підписи яких засвідчені начальником дільниці № 1 КП «ЖКС» Хмельницький». (а.с. 65)
Це також підтверджується Актом від 23.08.2019р., складеним і підписаним начальником та майстрами дільниці № 1 КП «ЖКС» Хмельницький за результатами обстеження квартири. (а.с. 63)
Також у суду відсутні відомості про наявність перешкод, які б були причинені відповідачам в проживанні та користуванні квартирою, в якій вони на даний час зареєстровані, будь-яких спосіб вселитися також ними не здійснювалося.
Реєстрація відповідачів у квартирі, яка належить позивачу, перешкоджає останньому у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном, що суд розцінює, як порушення прав позивача, яке підлягає захисту.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.
Як роз`яснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а таким чином до їх задоволення.
При цьому, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, є безпосередньою підставою для внесення відповідних відомостей до реєстраційного обліку органом реєстрації.
На підставі ст. ст. 317, 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 95, 263-265, 268, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН