Справа №333/5053/19
Провадження №2/333/2277/19
15 жовтня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ,
про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без письмової згоди батька, -
30.08.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без письмової згоди батька. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони у справі є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Позивач у справі зареєстрована та фактично проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить їй на праві власності. Саме за вказаною адресою ОСОБА_1 намагається зареєструвати місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 Позивачу не відоме місце перебування ОСОБА_2 Малолітня ОСОБА_3 на даний час не має постійного зареєстрованого місця проживання, що є порушенням прав дитини. Реєстрація місця проживання дитини проводиться за згодою батьків. ОСОБА_2 дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає. З цих підстав, позивач змушена звернутися до суду за захистом прав малолітньої дитини.
Позивач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до зали судового засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомив. У зв`язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Представник третьої особи 1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи 2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду лист про розгляд справи за його відсутності.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до ст. 33 Конуституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч. 2).
З матеріалі в справи слідує, що 28.12.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №1111 (а.с. 9).
Від шлюбу сторони у справі мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.09.2018 року серії НОМЕР_2 , актовий запис №552 (а.с. 10).
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2019 року у цивільній справі №333/5180/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено, шлюб між сторонами у справі розірвано. Зазначене рішення набуло законної сили 15.03.2019 року (а.с. 11).
Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (ч. 1). Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає (ч. 4).
Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.
Згідно з п. 18 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органам реєстрації інформації з Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Відповідно до п. 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-Х1І від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Із змісту позовної заяви слідує, що на даний час малолітня ОСОБА_3 не має постійного зареєстрованого місця проживання. ОСОБА_1 бажає зареєструвати дитину за адресою свого мешкання - АДРЕСА_1 .
Позивач у справі зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Комунарським РВ Запорізького МУ УМВС України в Запорізькій області 05.02.2011 року (а.с. 6).
Будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу жилого будинку від 13.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пянтковською О.Г., зареєстрований в реєстрі за №457 (а.с. 18), та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.08.2007 року №15758321 (а.с. 19).
Позивач у справі не має можливості зареєструвати місце проживання малолітньої доньки за адресою свого мешкання, оскільки відсутня письмова згода батька дитини - ОСОБА_2 , місце проживання якого позивачу не відомо.
Доказів протилежного матеріали цивільної справи №333/5053/19 не містять та відповідачем не надано.
З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_1 не має можливості зареєструвати малолітню ОСОБА_3 за місцем свого мешкання, з метою захисту прав дитини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача до ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без письмової згоди батькає обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 768,40 грн. судом покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , без письмової згоди батька - ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі - 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Повне рішення складено 18.10.2019 р.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова