Справа № 727/2300/19
Провадження № 2/727/723/19
УХВАЛА

11 березня 2019 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Смотрицький В.Г. розглянувши позовну заяву заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1 академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, повязаних з навчанням у вищому навчальному закладі,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з цим позовом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Частиною 4 ст.5 КАС України субєкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з п. 17) ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов'язок і військову службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоровя і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, повязаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

За змістом статті 25 Закону № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міноборони та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Отже, відповідач ОСОБА_2, перебуваючи на публічній службі, під час навчання в ОСОБА_1 академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького був відрахований через службову невідповідність.

З огляду на викладене, спір про відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб'єкта владних повноважень підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов'язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах ОСОБА_3 Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 та від 30 січня 2019 року у справі 810/2610/16.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкриття провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ст. 7 ч. 1 п. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір повертається в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції.

А тому, суд вважає за можливе повернути позивачу сплачений ним судовий збір по справі в сумі 1921,00 грн.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, ст. 7 ч. 1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд, -

Ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1 академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, повязаних з навчанням у вищому навчальному закладі, оскільки заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Розяснити позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Сплачену суму судового збору в сумі 1921.00 грн. платіжним дорученням № 94 від 12 лютого 2019 р. в Чернівецьке УК/Шевченк. р-н, при подачі в Шевченківський районний суді м. Чернівці на розрахунковий рахунок № 4003, МФО 899998, по справі про відшкодування витрат, повязаних з навчанням у вищому навчальному закладі - повернути Військовій прокуратурі Західного регіону України.

Ухвалу для виконання надіслати відповідному фінансовому органу.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: