Справа № 333/6392/18
Провадження№2/333/519/19
27 лютого 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
про зміну способу та порядку стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -
ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу та порядку стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя шлюб між сторонами у справі розірвано. Від спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 09.12.2014 року. На даний час відповідач звільнився з постійного місця роботи, у звязку з чим матеріальний стан останнього змінився. ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований та має мінливий дохід. З цих підстав, ОСОБА_1 просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2015 року у справі №333/9891/14-ц, та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
Позивач до зали судового засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Судом встановлено, що в період з 01.09.2005 року по 11.09.2017 року сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Зазначене рішення набуло законної сили 22.09.2017 року (а.с. 7).
На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
З матеріалів справи слідує, що сторони у справі є батьками двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.07.2006 року серії І-ЖС №038542, актовий запис №652 (а.с. 12), та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 29.11.2007 року серії І-ЖС №076916, актовий запис №1017 (а.с. 11).
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до довідки від 01.11.2018 року №25, виданої головою Правління ОСББ «Альянс-Житло», неповнолітні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані та фактично проживають з матірю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2015 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1, з ОСОБА_2 на користь позивача у справі стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 09.12.2014 року (а.с. 10).

На підставі зазначеного вище рішення Комунарським районним судом м. Запоріжжя 03.02.2015 року видано виконавчий лист №333/9891/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 09.12.2014 року.

24.02.2015 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС ЗМУЮ на підставі виконавчого листа від 03.02.2015 року №333/9891/14-ц відкрито виконавче провадження №46606952 (а.с. 9).

Частиною 3 ст. 181 СК України також передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Із змісту позовної заяви слідує, що на даний час відповідач звільнився з постійного місця роботи, у звязку з чим матеріальний стан останнього змінився. ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований та має мінливий дохід, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки.

Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка відповідно до статті 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм.

Враховуючи, що матеріали цивільної справи №333/6392/18 не містять належних та допустимих доказів того, що відповідач офіційно працевлаштований та має постійний дохід, суд приходить до висновку про доцільність зміни способу стягнення аліментів саме в твердій грошовій сумі.

Встановлюючи розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком від 6 років до 18 років з 1 січня 2019 року складає 2 027 гривень.

За змістом ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має нормальний стан здоров'я та є працездатною особою, доказів того, що його матеріальний стан не дозволяє виконати рішення суду, останнім надано не було.

Також, при визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які стягуються на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2015 року та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3, визначені в порядку ст.192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог, судовий збір судом покладається на відповідача

Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2015 року у справі №333/9891/14-ц.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована адреса проживання: 69005, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована адреса проживання: 69118, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів у зміненому розмірі розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована адреса проживання: 69005, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 00 коп.

Повне рішення складено 07.03.2019 р.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова