Єдиний унікальний номер 221/1845/18
Номер провадження 22-ц/804/704/19
Головуючий 1 інстанції Писанець Н.В.
Доповідач Биліна Т.І.
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Биліни Т.І.,

суддів Мироненко І.П., Мальцевої Є.Є.

за участю секретаря Тулянкіної М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 23 жовтня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

30 березня 2018 року позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (надалі ПАТ АБ «Укргазбанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 06 лютого 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2203/824, відповідно якого, позивач надав відповідачу кредит у сумі 75814,00 грн. строком до 05 лютого 2013 року із сплатою відсотків за користування кредитом, виходячи із 15,9% річних. Зобов'язання позичальника були забезпечені договором застави, предметом якого є автомобіль марки SOUEAST, моделі LIONCEL DN 16 Е3. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором між банком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 06.02.2008 року №470/1, згідно якого, ОСОБА_2 зобов'язався перед банком відповідати за виконання ОСОБА_1 своїх обов'язків. Через неналежне виконання ОСОБА_1 своїх обов'язків перед Банком, 25.03.2009 року заставлене майно було продане банком. Внаслідок недостатності коштів для погашення боргу після продажу автомобілю, позивач у вересні 2010 року звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 28.02.2011 року, позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» були задоволені у повному обсягу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто солідарно заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 58791,69 грн., яка складається із заборгованості за кредитом -36643 грн.; за простроченим кредитом - 1527,97 грн.; за простроченими відсотками - 12695,20 грн.; пеня - 7925,19 грн. і судовий збір у сумі -587,92 грн. та ІТЗ процесу в сумі120 грн. Вказане рішення суду було примусово виконано у травні 2015 року. У зв'язку із добровільним невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором по сплаті відсотків за користування кредитом, нарахування яких було припинено лише після повного погашення тіла кредиту, утворилась заборгованість - станом на 23.12.2015 року у сумі 72785,07 грн., яку позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь та яка складається із: заборгованості по процентах прострочених - 24892,56 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 20989,24 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 26903,27 грн. та понесені судові витрати у сумі 1762 грн. Після уточнення позовних вимог 03.10.2018р., представник позивача просив суд стягнути з відповідачів лише суму заборгованості по процентах прострочених у розмірі - 14892,56 грн., яка склалася станом на 18.09.2017р.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 23 жовтня 2018 року у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено за необґрунтованістю.

З вказаним рішенням суду не погодився позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що для суду першої інстанції єдиною підставою для відмови в задоволенні позову стала претензія направлена ОСОБА_1 відділенням банку 05.02.2016 року про наявність заборгованості за кредитним договором №2203/824 в сумі 4243,20грн. Проте вказаний доказ було прийнято судом з грубим порушенням, а саме після дати визначеної для подачі відзиву. Вказана обставина позбавила можливості відповідача відреагувати на вказаний доказ. Крім того судом першої інстанції взагалі не досліджувались умови кредитного договору та той факт, що останній є діючим та невиконаним в повному обсязі. Мовами договору не передбачено направлення банком претензій. Судом першої інстанції при ухваленні вказаного рішення взагалі не зазначено якою нормою матеріального права останній керувався при відмові у задоволенні позовних вимог, чим порушено вимоги ст.ст. 10, 263 ЦПК України.

Представник відповідача скористався правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу в якому зазначив, що суд першої інстанції не мав підстав не приймати до уваги відзив на позов до якого було додано доказ у вигляді претензії та вважати її неналежним доказом, оскільки вона є офіційним документом. Посилання позивача на те, що умовами кредитного договору не передбачено права або обов'язку направлення претензій банком у разі виникнення заборгованості за кредитним договором безпідставне бо спростовуються наявністю інших претензій надісланих відповідачу перед звернення з первинним позовом. Відзив був надісланий позивачу до початку розгляду справи по суті. Після отримання відзиву позивач ретельніше поставився до визначення позовних вимог та зменшив суму заборгованості до 14893,56грн. Позивач не надав будь яких доказів, які б спростовували чи пояснювали розбіжності в сумі заборгованості. При ухваленні рішення судом першої інстанції не було допущено істотних порушень норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 просила скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судове засідання апеляційного суду представник позивача, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с.130-131)

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наявності належних та допустимих доказів, а саме: письмової претензії, яка була направлена 05.02.2016 року відділенням №315/04 ПАТ АБ «Укргазбанк» на адресу ОСОБА_1, про існуючу заборгованість перед Банком за кредитним договором №2203 від 06.02.2008р. у сумі 4243,20 грн. Зазначений у претензії борг відповідачем було погашено шляхом перерахування на рахунок позивача грошових сум тричі по 2500 грн., загалом на суму 7500 грн., що підтверджено квитанціями від 29.02.2016р., від 20.03.2016р., від 21.04.2016р.

Враховуючи надані відповідачем докази, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність вимог позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції вважає їх обґрунтованими та такими, що не суперечать положенням закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі, та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Всупереч взятих на себе зобов'язань позичальником не було погашено прострочену заборгованість.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так як судом першої інстанції не встановлено наявність заборгованості за вказаним кредитним договором то і підстави для застосування правових наслідків порушення зобов'язання відсутні.

Доводи апеляційної скарги що докази відсутності заборгованості відповідача були прийняті судом з порушенням норм процесуального закону, а саме після спливу строку на подачу відзиву на позов - не є переконливими.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції дотримувався положень ч.5 ст.12 ЦПК та ч.1 ст.13 ЦПК України, а саме зберігаючи об'єктивність та неупередженість сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Законом, запобігав зловживанню учасниками процесу їхніми правами та розглянув справу на підставі доказів поданих сторонами.

Відповідно до положень ч.7 ст.178 ЦПК України відзив подається в строк встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачі були попереджені про час та дату проведення підготовчого засідання, яке відбулося 17.04.2018 року та, що вони отримали ухвалу від 04.04.2018 року про відкриття провадження, в якій зазначалися строки подачі відзиву на позов.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ч. 1 ст. 77 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За ст. 78 ЦПК суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Доводи апеляційної скарги що несвоєчасність подання відзиву позбавила можливості відповідача відреагувати на долучений до нього доказ - непереконливі.

З матеріалів справи вбачається, що саме після отримання відзиву відповідача, позивач переглянув свої позовні вимоги та зменшив суму стягнення з 72785,07грн. до 14892,56грн.

Доводи апеляційної скарги що судом першої інстанції взагалі не досліджувались умови кредитного договору та той факт, що останній є діючим та невиконаним в повному обсязі - неспроможні.

З п.6.4 кредитного договору №2203/824 від 06 лютого 2008 року укладеного між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 вбачається строк дії договору - з моменту набрання ним юридичної сили по 05 лютого 2014 року.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції постановлено згідно вимог чинного законодавства та не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

У відповідності до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено 18 березня 2019 року.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 23 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді І.П. Мироненко

Є.Є Мальцева