Справа № 1316/175/11 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/673/18 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 червня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гланс», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

29.03.2010 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовом до ТзОВ «Гланс», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 7.4-28 від 16.10.2007 року у розмірі 562810,79 доларів США та 1012609,81 гривень, судові витрати в розмірі 173,83 доларів США та 432,80 гривень.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачі не виконують умови кредитного договору №7.4-28 від 16.10.2007 р. з врахуванням додаткових угод до нього №1 від 13.03.2007 р., №2 від 11.12.2008 р., №3 від 10.04.2009 р., а також зобов`язання за договором поруки №ЮР/07-50/7.4-28/П-1 від 16.10.2007 р. з врахуванням додаткових угод до договору №1 від 11.12.2008 р. та №2 від 13.04.2009 р. та договору поруки №ЮР/07-50/7.4-28/П-2 від 13.04.2009 р. Вимоги банку щодо дострокового погашення заборгованості відповідачі не виконали.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гланс», ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 562810,79 доларів США та 1002218,32 гривень.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гланс», ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судові витрати в розмірі 173,83 доларів США та 432,80 гривень.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає що на підставі оскаржуваного рішення було видано виконавчий лист №2-1316/175/11 від 21.05.2013 року, в ході примусового виконання якого накладено арешт на майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя - будинок АДРЕСА_1 . А відтак, оскільки в ході виконання рішення суду накладено арешт і на її частку в спільному майні подружжя, вважає, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права та обов`язки, хоча не залучено до у часті у даній справи в якості співвідповідача. Також, звертає увагу суду на те, що позивачем та відповідачем у справі є юридичні особи - ПАТ «ПУМБ» та ТзОВ «Гланс». Тому, розглянувши справу в порядку цивільного судочинства щодо вимог банку і до юридичних осіб, і до фізичних осіб, суд порушив положення процесуального закону, відповідно до якого не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. Крім того, судом першої інстанції також не було взято до уваги, що в провадженні Господарського суду Львівської області на момент вирішення даного спору знаходилась справа про банкрутство ТзОВ «Гланс», кредитором в якій є ПАТ «ПУМБ». Враховуючи наведене, вважає що вимоги ПАТ «ПУМБ» до ТзОВ «Гланс» повинні розглядатись в порядку господарського судочинства та з врахуванням особливостей, визначених ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . відмовити, а в частині позовних вимог до ТзОВ «Гланс» провадження у справі закрити.

Апелянт ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначила, що районний суд, вирішуючи даний спір по суті, ухвалив рішення про стягнення коштів з ОСОБА_3 , які є спільною сумісною власністю подружжя. Вважає, що на час звернення до суду з позовом до поручителя, її чоловіка, порука, яка виникла на підставі договору поруки №ЮР/07-50/7.4-28/П-1 від 16.10.2007 року, припинилася на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України. Вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що грошові вимоги ПАТ «ПУМБ» до ТзОВ «Гланс» були забезпечені заставою, а в процедурі банкрутства, яка на час розгляду справи в суді першої інстанції тривала, такі активи будуть реалізовані.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . відмовити, а в частині позовних вимог до ТзОВ «Гланс» закрити провадження у справі.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянтів ОСОБА_5 скарги підтримав, надав пояснення, аналогічні змісту скарги, просив скарги задоволити, рішення суду скасувати, постановити ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог банку до ТзОВ «Гланс», в частині вимог до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Представник ПАТ «ПУМБ» - Билень І.М. проти скарг заперечила, просила у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Як вбачається з доводів апеляційних скарг ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , такі зводяться до того, що оскаржуване рішення впливає на їх права та інтереси, як одного з подружжя, оскільки в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 7.4-28 від 16.10.2007 року, в процесі виконання вказаного рішення, звернуто стягнення на майно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яке є спільною сумісною власністю подружжя.

Однак, як встановлено матеріалами справи, договір поруки №ЮР/07-50/7.4-28/П-1 від 16.10.2007 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», а також договір поруки №ЮР/07-50/7.4-28/П-2 від 13.04.2009 року між ОСОБА_4 та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» укладено для забезпечення виконання зобов`язань ТзОВ «Гланс» за кредитним договором № 4.4-28 від 16.10.2007 року, укладеним між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ТзОВ «Гланс».

Як вбачається зі змісту зазначених договорів поруки, такі укладено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не в інтересах своєї сім`ї, а в інтересах сторонньої особи - ТзОВ «Гланс».

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 4 ст. 65 СК України укладений одним із подружжя договір створює обов`язки для другого з подружжя лише в тому разі, якщо договір укладено в інтересах сім`ї, а майно, одержане за цим договором, використане для задоволення потреб сім`ї.

Відповідно до ст. 73 СК України за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року у справі № 6-88цс12, договір укладений одним із подружжя, створює обов`язок для другого з подружжя лише в тому разі, якщо договір укладено в інтересах сім`ї, а майно одержане за цим договором використовується для потреб сім`ї. Якщо договір одним із подружжя укладено не в інтересах сім`ї, він не створює обов`язку для другого з подружжя і згоди останнього на його укладення законом не вимагається, та відсутність такої згоди не може бути підставою для визнання такого договору недійсним.

Наведені правові висновки є обов`язковими для суду під час розгляду справи, підлягають до застосування незалежно від часу звернення позивача до суду з таким позовом та ухвалення судових рішень у цій справі.

Враховуючи, що оскаржуваним рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянтів не вирішувалося, апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 червня 2012 року підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 367, 368, п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Закрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 червня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гланс», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 15.10.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.