Справа №345/5369/18
Провадження № 2/345/309/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що її бабуся ОСОБА_3 проживала у своєму будинковолодінні по вул. Зелена, 6 в с. Верхня Калуського району, разом із своїми синами ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 її батьком .

Ще за життя, бабця позивача ОСОБА_3, а саме 01.10.1998 року на випадок своєї смерті зробила заповіт, яким заповіла своїм синам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. Даний заповіт був посвідчений секретарем Верхнянської с/Ради 01.10.1998 р. та зареєстрований у реєстрі №82 .

Згідно рішення виконкому Калуської районної ради від 14.02.1990 р. за №17 було видано свідоцтво про право власності на вищевказане будинковолодіння виконкомом Верхнянської с/Ради від 10.04.1990 року за ОСОБА_8, в якому зазначено, що на праві спільної сумісної власності було зареєстровано право власності на домоволодіння №6 по вул. Зелена в селі Верхня Калуського р-ну Івано-Франківської області.

01.02.1999 року помирає бабця позивача ОСОБА_8, а її сини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишаються та продовжують проживати у вищевказаному будинковолодінні, кожен до дня своєї смерті .

Першим помирає ОСОБА_4 - 12.01.2007 року, а його батько ОСОБА_5 продовжує проживати в даному будинковолодінні до дня своєї смерті і помирає 23.02.2018 року .

01.11.2018 року позивачка звернулася із заявою до нотаріус про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння , яке належало їй і її родині, яке вона прийняла як спадкоємець 1- черги після смерті матері та брата.

Однак листом нотаріуса від 05.11.2018р. за №1043/02-31 позивача було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 не можливо, так як відсутній у неї дублікат свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06.10.1999 р. , а також що вона не може підтвердити родинні відносини її батька ОСОБА_5 і померлого його брата ОСОБА_4, які разом прийняли спадщину матері ОСОБА_8

В позасудовому порядку вона не має можливості визнати за собою право власності на дане спадкове майно, тому змушена звернутись до суду з даним позовом.

В підготовче судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та винести рішення в підготовчому судовому засіданні з врахуванням визнання позову відповідачем.

Відповідачка ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позов визнала, не заперечила проти задоволення позову.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини

Згідно довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації №00259 від 04.06.2018р. було зареєстровано 06.10.1999 р. право власності за ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності на домоволодіння №6 по вул.Зелена в с.Верхня Калуського району.

Згідно виписки із по господарської книги Верхнянської с/ради за 1986-1999р.р. дане господарство належало членам колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_8 , а членами господарства її сини ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Таким чином згідно чинного на той час законодавства частки членів колгоспного двору були рівні, згідно Закону України «Про власність» у 1991 році колгоспні двори припинили існування, а власність стала спільною сумісною , де частки всіх були рівні . Тому на бабцю ОСОБА_8 і було видано свідоцтво про право власності на домоволодіння на праві спільної сумісної власності із бувшими членами колгоспного двору синами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 10.04.1990 року, що підтверджується довідкою ОБТІ від 04.06.2018р. за №00259 .

Згідно довідки Верхнянської с/ради під №1107 від 23.07.2018р. станом на 01.02.1999р. в будинку №6 по вул.Зелена в селі Верхня Калуського району були зареєстровані і проживали ОСОБА_8 - голова господарства-померла 01.02.1999р. і ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживають.

Таким чином після смерті бабці ОСОБА_8 відкрилась спадщина на її частину майна в цьому домоволодінні, яку прийняли по заповіту двоє братів ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Згідно довідки Верхнянської с/ради під №1108 від 23.07.2018р. станом на 12.01.2007р. в будинку №6 по вул.Зелена в селі Верхня Калуського р-ну були зареєстровані і проживали ОСОБА_4 - помер 12.01.2007р. ОСОБА_5 проживає.

Таким чином після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на його частину майна в цьому домоволодінні, яку прийняв мій батько, а його брат ОСОБА_5

Згідно довідки Верхнянської с/ради під №722 від 10.05.2018р. станом на 23.02.2018 р. в будинку №6 по вул. Зелена в селі Верхня Калуського району були зареєстровані і проживали ОСОБА_5 - помер 23.02.2018 року.

На вищевказане будинковолодіння, 10.04.1990 року було видано свідоцтво про право власності на домоволодіння №6 по вул.Зелена в с.Верхня Калуського р-ну, яке було зареєстровано в ОБТІ під реєстраційним записом №148, книга №1, що підтверджується довідкою ОБТІ від 04.06.2018р. за №00259.

Даний будинок був побудований у 1966 році, на нього був виготовлений технічний паспорт, згідно якого дане будинковолодіння складалося з житлового будинку та надвірних споруд наведених у технічному паспорті , де відсутні дані про самовільну будову чи реконструкцію.

Згідно п.2 ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації, тому у спадкодавців ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на вищевказане будинковолодіння, виникло право власності після його державної реєстрації в цілому в 1990 році.

Таким чином позивачка прийняла усю спадщину свого батька ОСОБА_5, який прийняв спадщину від матері ОСОБА_8 та від брата ОСОБА_4, але не оформляв свої спадкові права .

Те що ОСОБА_4 є рідним братом батька позивачки ОСОБА_5, хоча у них батьки були різні, підтверджується витягами з державного реєстру актів цивільного стану про їх народження, де мати в них одна, бабця позивачки ОСОБА_3 .

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як передбачено ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про визнання права власності в порядку спадкування за законом на будинковолодіння, що знаходиться по вул.Зелена,6 в с.Верхня, Калуського району Івано-Франківської області за ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст.1216, 1217, 1268 ЦК Украни, листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/0-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд,-

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, після смерті ОСОБА_5, померлого 23.02.2018 року, а саме на:

-будинковолодіння по вул.Зелена,6 в с. Верхня Калуського району Івано-Франківської області, в цілому.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: