ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3947/19 Справа № 216/3351/18 Суддя у 1-й інстанції - Биканов І. Р. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2018 року, яке постановлено суддею Бикановим І.Р. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконкому Центрально - Міської районної у місті ради про стягнення з відповідача на її користь та на її утримання аліментів в розмірі ј частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, що мати позивачки померла у 2016 році та єдиним законним представником, який повинен займатися її вихованням та утримувати, є її батько ОСОБА_2 Однак, із батьком у позивача склалися напружені стосунки, пов'язані з тим, що він повністю самоусунувся від її виховання та припинив належним чином утримувати. Позивачу не відомо чи працює відповідач, який він отримує дохід, інших неповнолітніх дітей на утриманні відповідача не має, тому він має матеріальну можливість та обов'язок утримувати позивача до досягнення нею повноліття.

Ухвалою Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування вказаної ухвали та направлення справи для розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував ст. 18 СК України, відповідно до якої кожен учасник сімейних відносин, який досяг 14 років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом своїх прав або інтересу.

Також суд не взяв до уваги вимоги ст. 43 ЦПК України, відповідно до якої під час розгляду справи, крім прав та обов'язків, визначених статтею 43 цього Кодексу, малолітня або неповнолітня особа має процесуальні права.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_3, яка підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав

Постановляючи ухвалу про повернення заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 29 ЦК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Цивільна процесуальна дієздатність тісно пов'язана з цивільною дієздатністю. Так, відповідно до ст. 32 ЦК України особи у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років володіють неповною цивільною дієздатністю.

Ст. 36 ЦК України регулює питання обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, а згідно ч. 2 неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом.

Це свідчить про те, що особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років згідно ст. 32 ЦК мають право самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами, самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом, бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи, самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунка) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім'я. У решті випадків інтереси такої особи представляють у суді законні представники.

Крім того, відповідно до вимог ст. 47 ЦПК України цивільна процесуальна дієздатність це здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Відповідно до ст. 27 ЦК України, якими передбачено, що під час розгляду справи, крім прав та обов'язків, визначених ст. 27 ЦК України, малолітня або неповнолітня особа має також інші процесуальні права, а саме безпосередньо або через представника чи законного представника висловлювати свою думку та отримувати його допомогу у висловленні такої думки; отримувати через представника чи законного представника інформацію про судовий розгляд; здійснювати інші процесуальні права й виконувати процесуальні обов'язки, передбачені міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 18 СК України дитині як учаснику сімейних відносин надано право після виповнення чотирнадцяти років безпосередньо звертатись до суду за захистом свого права та інтересів, а статтею 39 ЦК України надана повна процесуальна дієздатність, то неповнолітня дитина після чотирнадцяти років має право звернутися до суду про позбавлення своїх батьків батьківських прав, надавши суду дані про виповнення чотирнадцяти років.

Отже, положення чинного цивільного процесуального закону не передбачають можливості подання неповнолітньою дитиною позову про стягнення аліментів з батьків, оскільки відповідно до ст. 180 СК України закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов'язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання.

Згідно ст. 181 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини надано тому з батьків, з ким проживає дитина, або іншому законному представнику дитинию

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Зокрема судом враховано, що позивач ОСОБА_1 на час звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання досягла шістнадцятирічного віку, однак відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років.

Крім того, залишення позову без розгляду не позбавляє ОСОБА_1 права на отримання аліментів при зверненні до суду з позовом належного позивача.

Тому доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом не враховані ст. 18 СК України та ст. 43 ЦПК України колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються вищевикладеними нормами закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: