ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року

м. Черкаси

справа № 2-241/11 провадження № 22-ц/821/494/19 категорія на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

заявник: Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович

боржник: ОСОБА_1

представник боржника: адвокат Батюк Олег Олександрович

заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Батюка Олега Олександровича на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2019 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст вимог

У липні 2019 року на розгляд судді Соснівського районного суду м. Черкаси передано подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні приватного виконавця Недоступа Д.М. перебуває виконавче провадження № 56488079 з виконання виконавчого листа № 2-241/11 від 28 березня 2013 року, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення кредиту, процентів, неустойки.

Станом на час звернення до суду з цим поданням, боржник умисно не виконує зазначене рішення суду, яким із нього було стягнуто 22 558,49 доларів США, що в гривневому еквіваленті, з розрахунку курсу НБУ становить 179 791,19 грн. та додатково 500 грн. неустойки за порушення умов кредитування, судовий збір за подачу позову до суду в розмірі 1 700 грн., витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн., а всього 182 111 гривень 19 коп.

Під час виконавчого провадження, приватний виконавець, з його слів, вжив всі необхідні заходи для забезпечення реального виконання рішення суду, а саме: зробив запити до відповідних державних установ щодо наявності у боржника цінних паперів, сільськогосподарської техніки, автотранспортних засобів, рахунків у банках, пенсії, рухомого та нерухомого майна, на яке можна було б звернути стягнення.

Із відповідей на такі запити вбачається, що відповідне майно, банківські рахунки чи пенсія у боржника відсутні, нерухоме майно за ним не зареєстровано.

Згідно відповіді Територіального сервісного центру 7141 Регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області за боржником зареєстрований транспортний засіб Dodge Avenger Se, 2008 р.в., чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 .; на вказаний автомобіль приватним виконавцем накладено арешт та оголошено його в розшук.

На день звернення з поданням до суду, розшукуваний автомобіль боржника органами поліції не розшукано, боржник транспортний засіб переховує від виконавця та органів поліції.

Приватним виконавцем за останнім відомим виконавцю місцем проживанням боржника - АДРЕСА_1 , здійснено виїзд, однак було встановлено, що за вказаною адресою ОСОБА_1 не проживає.

Згідно відповідей Державної прикордонної служби № та №, встановлено, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 та неодноразово перетинав кордон.

Оскільки, протягом часу, наданого боржнику для самостійного виконання рішення суду, останнє не виконано, а приватним виконавцем вжито всіх заходів для примусового виконання рішення суду, то є підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

В своєму поданні приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М. просив обмежити громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань перед ПАТ «Дельта Банк», які покладено на боржника рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2012 року.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2019 року подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. задоволено.

Тимчасово обмежено громадянина України, ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання ним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2012 року (справа № 2-241/11) про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошових коштів у загальному розмірі 182 111 грн. 19 коп.

Копію ухвали направлено для ознайомлення боржнику за адресою реєстрації місця проживання, а Адміністрації Державної прикордонної служби України для виконання.

Ухвала суду мотивована тим, що судом встановлено сукупність фактів, що дозволяють зробити висновок про те, що ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, хоча має фінансову можливість здійснювати погашення грошового зобов`язання.

Умисне ухилення від виконання зобов`язань та наявінсть коштів для виїзду за кордон дають підстави для задоволення подання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Представник ОСОБА_1 адвокат Батюк О.О. звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу про задоволення подання приватного виконавця тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2019 року як незаконну та прийняти нову постанову, якою в задоволенні приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що приватним виконавцем було надано суду виконавчий лист № 2-241/11 від 28 березня 2013 року, виданий Соснівським районним судом м. Черкаси у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення кредиту, процентів, неустойки.

Виконавчий лист видано на підставі рішення суду від 19 листопада 2012 року, яке вступило в силу 14 березня 2013 року. На звороті виконавчого листа є відмітка про його повернення державним виконавцем, однак дана відмітка не містить дату повернення виконавчого листа, а в матеріалах справи відсутні копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та постанови про повернення виконавчого листа.

Таким чином, приватний виконавець прийняв до виконання виконавчий документ, строк пред`явлення якого до виконання закінчився за чотири роки до винесення вказаної постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження. У суду першої інстанції були відсутні докази дотримання строку подання вищевказаного виконавчого листа, а відтак і докази правомірності відкриття виконавчого провадження.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику.

Акт приватного виконавця про примусове проникнення до житла від 07 серпня 2018 року містить лише один підпис понятого, а акт від 04 травня 2019 року, коли виконавцю вдалося примусово зайти до житла матері боржника взагалі не містить підпису понятих, хоча ЗУ «Про виконавче провадження» присутність понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Також зазначено, що постанова про відкриття виконавчого провадження отримана матір`ю боржника не була, а оскільки із сином вона на той час не спілкувалася, тому й не повідомляла про прихід виконавця. Акт підписала не читаючи.

Боржник не має іншого майна крім автомобіля Dodge Avenger Se , 2008 р.в., чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , який задовго до відкриття виконавчого провадження потрапив у ДТП, отримавши при цьому пошкодження, які виключають його подальшу експлуатацію. Крім того, ОСОБА_1 не знав про наявність постанови про розшук автомобіля.

За межі України боржник виїжджав, але не за власні кошти, а на запрошення губернатора Томської області за рахунок грошових коштів приймаючої сторони з нагоди відкриття в м. Томськ пам`ятника діду боржника - герою Радянського Союзу у ході Берлінської операції полковнику ОСОБА_3 , тому висновок районного суду про достатність у боржника коштів для виїзду за кордон є помилковими і не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

ОСОБА_1 з 2016 року перебуває на диспансерному обліку з діагнозом хронічний вірусний гепатит «С», на даний час не має будь-якого джерела доходів, потребує лікування, яке доступне йому лише за межами України в Російській Федерації.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Батюк О.О. зазначив, що суд при постановленні ухвали не врахував, що особа, яка має невиконані зобов`язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Суд не з`ясував та встановив факту свідомого невиконання зобов`язань ОСОБА_1 , тому прийшов до помилково висновку про наявність підстав для задоволення подання приватного виконавця.

Відзиви на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М., останній вказав, що у його провадженні на виконанні знаходиться виконавче провадження № 56488079 з примусового виконання виконавчого листа № 2-241/11 від 28 березня 2013 року, який виданий Соснівським районним судом м. Черкаси щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 22 558,49 доларів США.

Станом на дату звернення до суду з поданням, ОСОБА_1 своїх зобов`язань перед стягувачем не виконав, при цьому маючи у власності автомобіль Dodge Avenger Se, 2008 р.в., чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 .

01 жовтня 2019 року боржник особисто з`явився в офіс до приватного виконавця, та надав пояснення по факту невиконання вимог виконавчого документу, добровільно надав для опису та арешту автомобіль Dodge Avenger Se , 2008 р.в., чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , який в цей же день було описано та вилучено приватним виконавцем, про що до відзиву додано копію постанови про опис та арешт майна боржника.

З 02 жовтня 2019 року боржник почав здійснювати часткові проплати боргу за судовим рішенням на депозитний рахунок державного виконавця та повідомив, що в подальшому здійснюватиме погашення боргу по мірі наявності грошових коштів.

З огляду на вищевикладене, просив проводити розгляд справи без участі приватного виконавця, а питання щодо законності ухвали районного суду та обґрунтованості доводів апеляційної скарги просив вирішити на розсуд апеляційного суду.

У відзиві, що надійшов на апеляційну скаргу від представника ПАТ «Дельта Банк» - Нестерка І.О. зазначено, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків районного суду, ухвала про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон є законною, постановленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Зазначено, що особа може бути позбавлена у праві виїзду за кордон лише у випадках, встановлених законом. Право громадянина України на виїзд з країни може бути обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. На думку представника ПАТ «Дельта Банк» приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М. повністю довів в судовому засіданні факт умисного невиконання ОСОБА_1 своїх боргових зобов`язань, тому підстав для скасування ухвали суду немає.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Батюка О.О. підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2012 року (справа № 2- 241/11), яке набрало законної сили, із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто борг за кредитним договором у загальному розмірі 182 111 грн. 19 коп.

28 травня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. відкрито виконавче провадження № 56488079 та того ж дня винесено постанову про арешт всього майна боржника.

16 червня 2018 року приватним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника: автомобіль легковий Dodge Avenger Se, 2008 р.в., чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 .

Згідно з актами приватного виконавця від 07 серпня 2018 року та 04 травня 2019 року ОСОБА_1 , зі слів його матері ОСОБА_4 , не проживає з 2010 року у квартирі АДРЕСА_2 і майно боржника у цій квартирі відсутнє.

Оскільки державний виконавець неодноразово залишав матері боржника документи для останнього про необхідність з`явитись до приватного виконавця та погасити борг, що випливає із змісту актів від 07 серпня 2018 року та 04 травня 2019 року, то вказане свідчить про обізнаність ОСОБА_1 із своїм обов`язком здійснити погашення заборгованості.

Крім того, районним судом встановлено, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , з яким перетинав кордон України при виїзді 21 квітня 2019 року та при в`їзді 28 квітня 2019 року, що підтверджується наданими приватним виконавцем доказами.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Із матеріалів справи вбачається, що приватний виконавець звертаючись до суду з вказаним поданням, вказав на факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, тому вважав за доцільне застосування щодо нього заходів про тимчасове обмеження його у виїзді за межі України.

Суд першої інстанції, вважаючи, що факт ухилення боржника ОСОБА_1 доведений, прийшов до висновку про задоволення подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

В розумінні п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ухиленням, є навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обов`язків за рішенням суду, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання та є підставою про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Також ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Приймаючи до уваги узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного Суду від 01 лютого 2013 року ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Наявність у боржника невиконаних зобов`язань за рішенням суду сама по собі, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і ухилення від їх виконання.

Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

В актах від 07 серпня 2018 року та 04 травня 2019 року, які суд визнав такими, що підтверджують обставину повідомлення ОСОБА_1 про факт відкриття виконавчого провадження не місять підписів останнього про отримання постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того, приватний виконавець підтвердив ту обставину, що за місцем реєстрації, боржник був відсутній та не проживав, акт підписала лише його мати, яка нібито мала повідомити сина про такі обставини.

Тому, із зазначених обставин неможливо визнати підтверджуючою обставину належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

А, відтак отримання останнім постанови про відкриття виконавчого провадження і достовірна обізнаність з потребою в наданні декларації про доходи та майно не доведена належними та допустимими доказами у справі.

Судом першої інстанції правильно було встановлено, що приватний виконавець здійснював ряд необхідних та передбачених чинним законодавством дій для належного забезпечення виконання рішення суду і в своїй ухвалі зазначив, які саме дії були проведені приватним виконавцем.

Однак, факт навмисного ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, в даному випадку ґрунтується лише на припущеннях приватного виконавця і суд помилково вважав доведеною ту обставину, що ОСОБА_1 мав умисел своїми свідомими діяннями чи бездіяльністю ухилятися від виконання рішення суду.

Крім того, до початку розгляду апеляційної скарги по суті, від сторін у справі, як приватного виконавця так і представника ОСОБА_1 - адвоката Батюка О.О. надійшли докази того, що станом на жовтень 2019 року ОСОБА_1 розпочав виконання рішення суду шляхом проплати сум на рахунок приватного виконавця та надав виконавцю автомобіль Dodge Avenger Se, 2008 р.в., чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 для реалізації, про що виконавцем була складена постанова про опис та арешт майна від 01 жовтня 2019 року.

Тому, на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів враховує і вищевказану обставину та при постановленні свого висновку також бере до уваги той факт, що боржником в добровільному порядку вже розпочато виконання рішення районного суду і він не уникає від його виконання.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Особа, про обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Позиція щодо неправомірності заборони виїзду за кордон без оцінки індивідуальних обставин боржника на підставі лише факту наявності невиконаного грошового зобов`язання, викладена у рішенні ЄСПЛ у справі «Хлюстов проти Росії».

Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у приватного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення останнього від виконання своїх зобов`язань.

В матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтвердили факт умисного ухилення боржника, від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням суду.

Сам факт відкриття виконавчого провадження та невиконання боржником зобов`язання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення подання приватного виконавця щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Батюка Олега Олександровича задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2019 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 16 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді