У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., ознайомившись із скаргою ОСОБА_1 «у порядку Конституції України її Законів ст.ст. 431-446-451 ЦПК по ухвалі від 27.09.19 в Ужгородському міськрайсуді про усунення порушень та результат розгляду справи № 308/5068/17 в присутності прокурора области для складання висновку ст. 56-57 ЦПК»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою «у порядку Конституції України її Законів ст.ст. 431-446-451 ЦПК по ухвалі від 27.09.19 в Ужгородському міськрайсуді про усунення порушень та результат розгляду справи № 308/5068/17 в присутності прокурора области для складання висновку ст. 56-57 ЦПК».

У вказаній скарзі ОСОБА_1 зазначає (далі згідно з текстом скарги дослівно):

«- Підстава звернення це ухвала від 27.09.19 та Конституція України

- Норми Конституції норми прямої дії

- Ухвала від 27.09.19 відмовила в задоволенні - але я не просив задоволення

- Ухвала відмовила позивачу - але кару поніс і прокурор, якому перешкоджали в здійсненні його професійних посадових повноважень по складанню висновку про який заявлено ще 30.04.03 (ст.ст. 56-57 ЦПК)

- Ухвала перешкоджає наданню доказування згідно ч. 2. 3 ст. 81 ЦПК

- Ухвала перешкоджає застосуванню (додержанню) ст.ст. 6-48 ЦПК

- ст. 37. 42 ЦПК не допускає розгляд одночасно 2х справ

- При розгляді виправлень (виправити) ухвала від 27.09.19 допустила описки

- Ухвала від 27.09.19 не зазначила закон, який заборонив застосування ст. 260 ЦПК - його назву та ст. 48 ЦПК ст. 12 ЦПК

- Ухвала від 27.09.19 не вказала закон, який дав право - в ухвалі від 08.07.19 зазначать 5 (п`ять по трі) зайвових цифр - номеров

- Ухвали від 12.09.19 та 12.09.19 - провели реальний выклад фактов по 12 бальной системе - не дотягнув малость:

Це те що не зроблен выклик прокурора, який недочекався та звернувся ДБР у Львові Крівоноса 6. 79008

- Далі це факти выкладены - але результатов по фактам не існуе Конституція України вимагає обгрунтованого рішення суду

- Крім того в ухвалах выкладена ст. 48 ЦПК України

- Наявность або відсутность законних дій суду - привели к наслідкам спотворень, хаосу, взаемовиыключного змісту по справі, що унеможливило сприяти зрозумілости стану - тобто такий стан - підлягае усуненню порушень - та складанню результату згідно Конституції України ст. 129 Конституції - реально.

Прошу:

- Згідно Конституції України - усунути порушення

- Видати результат розгляду по справі № 308/5068/17.

В присутності посадовой особи прокурора области для складання висновку ст.ст. 56-57 ЦПК

Позивач - особа з правами ч. 2 ст. 56 ЦПК

ч. 2 ст. 272 цк та Конституції України

Вимоги первісни з 30.04.03 вимоги в первісном обсязі.».

Вивчивши зміст вказаної скарги ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.09.2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 «про внесення законних правільних конституційних написань «ім`я» та інше у порядку ст. 260 ЦПК та Конституції України в ухвалах».

Із тексту даної скарги ОСОБА_1 вбачається, що він не визначився із характером свого звернення по суті.

Разом з тим, ОСОБА_1 у скарзі посилається на ст. ст. 431, 446, 451 ЦПК України.

Стаття 431 ЦПК України регулює питання звернення судових рішень до виконання. Частина перша говорить про те, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Стаття 446 ЦПК України передбачає підсудність справ щодо виконання рішень.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатом розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Проте в цьому випадку йде мова про скаргу на дії або бездіяльність державного чи приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до норм цивільного процесуального кодексу.

Відповідно до змісту ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.09.2019 року будь-яких описок чи арифметичних помилок в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.09.2019 року не допущено. Виходячи з наведеного, суд не вбачав підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , а відтак відмовив у її задоволенні.

Скарга, подана ОСОБА_1 08.10.2019 року, не відповідає вимогам процесуального закону, оскільки така мала б подавитися на дії або бездіяльність державного чи приватного виконавця у ході виконання судового рішення.

За приписами ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Подана скарга ОСОБА_1 не відповідає положенням ст. 183 ЦПК України, яка визначає загальні вимоги до форми та змісту заяви учасника процесу, що, зокрема, повинна містити зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника, підстави заяви (клопотання, заперечення), інші відомості, що вимагаються цим Кодексом (п. п. 4, 5, 7 ч. 1 ст. 183).

Дана скарга не має жодного процесуального підґрунтя, оскільки така скарга може бути подана на дії або бездіяльність державного чи приватного виконавця у ході виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої статті 183 ЦПК України, повертає її заявнику без розгляду.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України підстав для розгляду по суті скарги ОСОБА_1 «у порядку Конституції України її Законів ст.ст. 431-446-451 ЦПК по ухвалі від 27.09.19 в Ужгородському міськрайсуді про усунення порушень та результат розгляду справи № 308/5068/17 в присутності прокурора области для складання висновку ст. 56-57 ЦПК» немає, така не відповідає установленим цивільним процесуальним законом вимогам, а відтак, її слід повернути ОСОБА_1 без розгляду.

Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 року у справі «Мушта проти України» суд зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Крім того, у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Разом з тим, вважаю за необхідне роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє заявника на повторне звернення в суд із скаргою в порядку, встановленому ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 183, 260, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 «у порядку Конституції України її Законів ст.ст. 431-446-451 ЦПК по ухвалі від 27.09.19 в Ужгородському міськрайсуді про усунення порушень та результат розгляду справи № 308/5068/17 в присутності прокурора области для складання висновку ст. 56-57 ЦПК» повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В.І. Бедьо