Справа № 146/337/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Томашпільської районної державної нотаріальної контори, Томашпільської районної державної адміністрації про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 345064 від 29.03.2011, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 17.07.2015, -

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

4 березня 2019 року до Томашпільського районного суду з даним позовом звернулася ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_2 , Томашпільської районної державної нотаріальної контори, що знаходиться в смт Томашпіль по пл.Т.Шевченка, 3 Томашпільського району Вінницької області, в якому просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 345064 від 29.03.2011, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,3859 га, розташованої на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину від 17.07.2015, видане ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2.3859 га, кадастровий номер :03:000:0216, розташованої на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, скасувати рішення № 22943610 від 17.07.2015 про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2.3859 га, кадастровий номер :03:000:0216, розташованої на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

Позов позивачем обґрунтований наступним.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 1 квітня 2003 року після смерті ОСОБА_4 позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках перейшло право на спадкове майно, в тому числі право на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом серії НОМЕР_3 виданого Томашпільською РДА 8 липня 1997 радою на підставі розпорядження Томашпільської РДА від 15 травня 1997 року.

Розпорядженням Томашпільської РДА № 533 позивачці було передано у власність земельну ділянку № НОМЕР_2 спільно з ОСОБА_3 як таким, що переоформили спадщину.

Позивачка ОСОБА_1 користувалася вказаною земельною ділянкою разом з іншим спадкоємцем здавши її в оренду та отримували спільно орендну плату, однак 7 липня 2015 року при оформленні спадкових документів після смерті ОСОБА_3 її спадкоємцем ОСОБА_2 було виявлено помилку при видачі правовстановлюючих документів.

Як в подальшому вияснилося іншому спадкоємцю ОСОБА_3 на підставі розпорядження Томашпільської РДА № 64 від 5 лютого 2008 року було також видано державний акт але не на Ѕ частину площі земельної частки (паю), згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 1 квітня 2003 року, а на площу 2,3859 га.

В зв`язку із смертю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17 липня 2015 року була проведена реєстрація права власності на вказану земельну ділянку на площу 2, 3859 га. кадастровий номер :03:000:0216 за ОСОБА_2 .

Після виявлення вказаної помилки позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Томашпільської РДА із заявами щодо внесеня змін в розпорядження в яких були допущенні помилки і розпорядженнями від 10 грудня 2018 року № 347 та від 10 грудня 2018 року № 346 були внесенні зміни в розпорядження Томашпільської РДА від 2 грудня 2003 року № 533 та від 5 лютого 2008 року № 64 і зазначені правильна площа земельної ділянки - 1,1929 га. кожному із спадкоємців.

Однак, після консультації з представниками Держземагенства з`ясувалося, що внесення зміни в правовстановлюючі документи не можливо, оскільки чинне законодавство цього не передбачає , тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 1 квітня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 18 червня 2019 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 18 червня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 3 жовтня 2019 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 3 жовтня 2019 року розгляд справи відкладено на 21 жовтня 2019 року, позовну заяву в частині скасування рішення № 22943610 від 17.07.2015 про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2, 3859 га, кадастровий номер :03:000:0216, розташованої на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області - залишено без розгляду. Залучено до участі в справі в якості співвідповідача - Томашпільську районну державну адміністрацію.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Путілін Є.В. в судове засідання не з`явилися, однак адвокат Путілін Є.В. направив на адресу суду заяву, згідно якої просить розгляд справи провести без його участі та участі позивачки, заявлений позов підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак направила на адресу суду заяву, згідно якої справу просить розглянути без її участі, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Державний нотаріус Томашпільської державної нотаріальної контори Іськова Н.М. в судове засідання не з`явилася, однак направила на адресу суду заяву згідно якої справу просить розглянути без її участі, зазначила, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Представник Томашпільської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву, згідно якої судовий розгляд даної справи просить провести без його участі, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Як вбачається з ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Главою 29 ЦК України ( ст.ст. 386-394 ) регулюється захист права власності.

Відповідно до ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , на яких ОСОБА_4 було складено заповіт 10 листопада 1999 року отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно в рівних частках кожний, що складається, зокрема, із права на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом серії НОМЕР_3 , виданий Томашпільською РДА 8 липня 1997 року на підставі розпорядження Томашпільської РДА від 15 травня 1997 року та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів 10 липня 1997 року за № 100. Земельна частка (пай) знаходиться у колективній власності КСП ім. Черняхівського, с. Паланка Томашпільського району Вінницької області, розміром 3, 38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості). (а.с.7).

Отже ОСОБА_3 та ОСОБА_1 фактично успадкували по Ѕ частині земельної ділянки.

Згідно розпорядження першого заступника голови, начальника управління сільського господарства і продовольства Томашпільської РДА № 533 від 2 грудня 2003 року «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам Вербівської сільської ради, які переоформили спадщину» вирішено - передати у власність громадянам, згідно затвердженого списку земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; видати та зареєструвати державні акти на право власності на землю громадянам Вербівської сільської ради згідно затвердженого списку. ( а.с.9)

Згідно списку громадян, які переоформили спадщину на території Вербівської сільської ради затвердженого розпорядженням голови Томашпільської РДА від 2 грудня 2003 року, ОСОБА_3 успадкувала земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_4 , номер паю 274, кадастровий номер земельної ділянки 030000182 площею - 2,3859 га., також ОСОБА_1 успадкувала земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_4 , кадастровий номер земельної ділянки 030000183. ( а.с.9 зворот)

З вказаного списку вбачається, що при зазначенні площі земельних ділянок, які успадкували ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були допущенні помилки, а саме вказано площу кожної земельної ділянки по 2, 2859 га.

Відповідно до розпорядження голови Томашпільської РДА № 64 від 5 лютого 2008 року «Про видачу ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку на території Вербівської сільської ради», вирішено передати ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 1 квітня 2003 року у власність земельну ділянку № НОМЕР_2 загальною площею 2, 3859 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_4 на території Вербівської сільської ради. Зареєструвати та видати ОСОБА_3 державний акт на право власності на землю відповідно до чинного законодавства.( а.с.10)

На підставі вищевказаного розпорядження 29 березня 2011 року ОСОБА_3 Томашпільською РДА було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 345064, згідно якого ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,3859 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. (а.с.11)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 липня 2015 року ОСОБА_2 успадкувала майно після померлої ОСОБА_3 , яка доводилася їй матір`ю. Спадщина на яку видане свідоцтво складається з земельної ділянки площею 2, 3859 гектарів в межах з планом розташованої на території Вербівської сільської ради Томашпільського району та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЛ № 345064 виданого Томашпільською державною адміністрацією 29 березня 2011 року на підставі розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації від 5 лютого 2008 року за № 64, кадастровий номер - :03:000:0216.(а.с.19)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер - 772 від 17 липня 2015 року зареєстровано земельну ділянку розміром 2, 3859 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, кадастровий номер якої - :03:000:0216. ( а.с.12)

Відповідно до розпорядження голови Томашпільської РДА від 10 грудня 2018 року № 347, внесено зміни в додаток до розпорядження голови районної державної адміністрації від 2 грудня 2003 року № 553 «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам Вербівської сільської ради, які переоформили спадщину з викладенням його у новій редакції, згідно додатку, зазначивши навпроти громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_1 площі земельних ділянок по 1,1929 га. ( а.с.13)

Відповідно до розпорядження голови Томашпільської РДА від 10 грудня 2018 року № 346, внесено зміни в пункт 1 до розпорядження голови районної державної адміністрації від 5 лютого 2018 року № 64 « про видачу ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку на території Вербівської сільської ради», а саме «площу 2,3859га» на «площу 1, 1929 га.» ( а.с.14)

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Поняття права власності визначено у ст. 316 ЦК України, згідно з якою правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності, що полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено уст. 317 ЦК України.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на майно набувається, в тому числі і у порядку спадкування.

Відповідно до ч.1 ст.126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до ч.2 ст.90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Статтями 152, 155 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Одним зі способів захисту права на земельну ділянку може бути визнання державного акту недійсним з підстав визнання недійсним акту органа влади або місцевого самоврядування, який порушує права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належної їй земельною ділянкою.

Само по собі визнання державного акту недійсним без визнання недійсним рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки, відповідно до ст. 152, 155 ЗК України не може бути способом захисту порушеного права.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 31 жовтня 2012 року по справі про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 вересня 2011 року у справі за заявою Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах Київської обласної ради та Бориспільської районної державної адміністрації Київської області до Управління земельних ресурсів у Бориспільському районі Київської області, державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» та фізичних осіб про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, дарування й державної реєстрації державних актів на право власності на землю, визнання права власності на землю та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння (№ 6-53 цс 12), яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для застосування у практиці загальних судів.

Верховний Суд України в Постанові від 22 травня 2013 року у справі № 6 -33 цс 13 сформулював правовий висновок про те, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Як було встановлено вище органом виконавчої влади, на підставі розпорядження якого видавався спірний державний акт, а саме Томашпільською районною державною адміністрацією розпорядженням від 10 грудня 2018 року № 364 було внесено зміни до розпорядження Томашпільської РДА від 5 лютого 2008 року № 64, відтак визнання недійсним рішення відповідного органу виконавчої влади не є належним способом захисту порушеного права, оскільки допущена помилка виправлена в позасудовому порядку.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положення чинного законодавства України, досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 345064 від 29.03.2011, оскільки в розпорядження на підставі якого видавався вказаний державний акт внесені зміни та виправлено допущену помилку, крім того вказаний спірний державний акт порушує права та інтереси ОСОБА_1 , так як в ньому помилково невірно вказана площа земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно роз`яснень, що містить п. 27 постанови Пленуму ВСУ N 7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Як встановлено судом, відповідачка ОСОБА_2 не мала права на спадкування земельної ділянки площею 2,3859 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, оскільки як зазначалося вище державний акт серії ЯЛ № 345064 на право власності на земельну ділянку площею 2,3859 га, виданий Томашпільською РДА на ім`я ОСОБА_3 підлягає визнанню недійсним, а в розпорядження Томашпільської РДА від 05.02.2008 року за № 64 на підставі якого він був виданий вказаний державний акт внесено зміни, в зв`язку з відновленням порушених прав та інтересів ОСОБА_1 , тому за таких обставин свідоцтво про право на спадщину слід визнати недійсним.

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 просила понесенні нею судові витрати у виді судового збору не стягувати з відповідачки на її користь , тому суд приходить до висновку, що судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись 13 Конституції України ,ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.5, 15 ч.1, 316, 317, 328, ч.1, 1296, 1301 ЦК України, ст. 155 ЗК України, керуючись ст.ст.4, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Томашпільської районної державної нотаріальної контори, Томашпільської районної державної адміністрації про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 345064 від 29.03.2011, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 17.07.2015 задоволити повністю.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 345064 від 29.03.2011, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,3859 га, розташованої на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 17.07.2015, видане ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2.3859 га, кадастровий номер :03:000:0216, розташованої на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий 03.07.2002 Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області, адреса проживання: АДРЕСА_1 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , паспорт серії НОМЕР_8 виданий 07.11.2013 Томашпільським РС УДМС України у Вінницькій області, адреса проживання: АДРЕСА_1 .

відповідач: Томашпільська районна державна нотаріальна контора, , адреса - Вінницька область смт. Томашпіль пл. Т. Шевченка, 3.

відповідач: Томашпільська районна державна адміністрація, , адреса -Вінницька область смт. Томашпіль пл. Т. Шевченка, 4

Суддя: О. В. Пилипчук