ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

15 жовтня 2019 року

м. Харків

Справа № 643/3977/19

Провадження № 22-ц/818/4359/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідачі - ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 ;

третя особа - Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області;

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця Побігайло Юрія Юрійовича, Фізичної особи-підприємця Процкіх Костянтина Юрійовича, третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, про захист прав споживачів,

за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Побігайло Юрія Юрійовича на рішення Московського районного суду м.Харкова від 04 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною відмову ФОП ОСОБА_2. та ФОП ОСОБА_3. в реалізації права позивача на безоплатне усунення недоліків товару в розумний строк; розірвати договір купівлі-продажу відеокарти, укладений 01.12.2017 між ФОП ОСОБА_2. та позивачем; стягнути з ФОП ОСОБА_2 . на користь позивача вартість товару в сумі 8999,00 грн; стягнути з ФОП ОСОБА_2. на користь позивача пеню за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки в сумі 6569,00 грн; стягнути з ФОП ОСОБА_2. на користь позивача пеню за кожний день затримки усунення недоліків товару понад установлений строк в сумі 5309,41 грн; стягнути з відповідачів на користь позивача компенсацію моральної шкоди.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що 01.12.2017 між позивачем та ФОП ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу комп`ютерних комплектуючих, а саме відеокарт Gigabyte radeon RX570 за ціною 8999,00 грн, кожна, про що складено товарний чек від 01.12.2017. Згідно гарантійного талону №YTUM-001310 від 01.12.2017 гарантійний строк експлуатації даного товару складає 3 роки, тобто до 01.12.2020. 04.01.2019 виник недолік товару, а саме не працював один із двох вентиляторів системи охолодження відеокарти. З приводу цього позивач звернувся до ФОП ОСОБА_2 для усунення недоліку та повернув товар, про що складено накладну на повернення від 04.01.2019. Під час повернення позивачем було заявлено вимогу про надання аналогічного товару на період ремонту. Зазначена вимога задоволена не була. 01.02.2019, тобто через 28 календарних днів, позивач звернувся до ФОП ОСОБА_2 щодо повернення товару з ремонту, проте останній повідомив, що зазначений товар може бути замінений на новий, але із гарантійним строком лише один рік, замість трьох років згідно первісного гарантійного талону. У зв`язку із порушенням ФОП ОСОБА_2. права позивача на безоплатне усунення недоліків товару в розумний строк та відмовою в заміні на аналогічний товар із гарантійним строком, що обчислюється заново від дня обміну, позивач 01.02.2019 змінив вимогу та вимагав розірвання договору купівлі-продажу та повернення вартості такого товару, про що зазначив у заяві від 01.02.2019. Зазначена заява за вказівкою працівників магазину, де був придбаний та повернутий товар, була адресована ФОП ОСОБА_3., реєстраційні документи якого містилися в магазині. В зазначеній заяві позивач повторно прохав надати аналогічний товар на період ремонту. Зазначена заява задоволена не була. ФОП ОСОБА_3 листом від 05.02.20198 відмовив позивачу в розірванні купівлі-продажу та поверненні вартості товару. Зазначений вище товар залишається у ФОП ОСОБА_2. по сьогоднішній день. Згоди на інший строк усунення недоліків позивач не надавав ФОП ОСОБА_2 . загальний строк затримки виконання вимоги позивача про надання товару аналогічної марки на період ремонту складає 73 календарних дні (з 04.01.2019 по 18.03.2019). Загальний строк затримки усунення недоліків понад установлений строк 14 днів складає 59 календарних днів (з 19.01.2019 по 18.03.2019). У зв`язку із вказаним позивач просив стягнути пеню (неустойку), а також грошову компенсацію спричиненої моральної шкоди.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 04 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконною відмову ФОП ОСОБА_2 . в реалізації права ОСОБА_1 на безоплатне усунення недоліків товару в розумний строк. Визнано незаконною відмову ФОП ОСОБА_3 в реалізації права ОСОБА_1 на безоплатне усунення недоліків товару в розумний строк. Розірвано договір купівлі-продажу відеокарти Gigabyte radeon RX570 за ціною 8999,00 грн, який укладено 01.12.2017 між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість товару в сумі 8999 грн. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки в сумі 6569 грн. Стягнути з ФОП ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 пеню за кожний день затримки усунення недоліків товару понад установлений строк чотирнадцять днів у сумі 5309,41 грн. В іншій частині вимог позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції ФОП ОСОБА_2. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального й процесуального права. Вказує на те, що в рішенні Московського районного суду м. Харкова відсутні посилання на докази, з яких вбачається вина виробника або продавця, також відсутній висновок експерту, який є обов`язковим з огляду на вимоги статті 8 Закону. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв цей факт до уваги, вказавши лише на те, що "позивач змінив вимогу"; дійсно, після того, як позивач змінив вимогу, вона стала відповідати положенням Закону, проте треба враховувати ту обставину, що час, за який позивач розмірковував над приведенням вимоги у відповідний стан, входить до часу "прострочення", що тільки підтверджує поведінку позивача у якості "споживчого екстремізму". Вказує на те, що в цей же день позивачу запропоновано замінити відеокарту на нову з гарантійним строком 12 місяців. Проте позивач відмовився від даної пропозиції ніяк не аргументувавши свою позицію і лише у позовній заяві при зверненні до суду, посилається на положення Закону про те, що при обміні товару його гарантійний строк обчислюється заново від дня обміну. Також зазначає, що продавець ОСОБА_2 не є виробником товару, він не встановлює гарантійні строки, спираючись на характеристики продукції, а лише реалізує продукцію. Суд першої інстанції взагалі не зазначив свою думку щодо даної позиції апелянта, хоча різниця між виробником та продавцем товару є суттєвою і має важливе значення для правильного вирішення справи. Більш того, суд першої інстанції вибірково застосував вимоги Закону, адже відповідно до ч.1З ст.8 Закону вимоги, встановлені частиною першою цієї статті щодо товарів, виготовлених за межами України, задовольняються за рахунок продавця (імпортера). Положення цієї статті слід розуміти як такі: вимоги щодо розірвання договору купівлі-продажу і повернення сплаченої суми слід заявляти до продавця, який одночасно є імпортером спірного товару.

ОСОБА_1 надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що відповідачі навмисно вводять споживачів в оману, вказуючи їм куди необхідно звертатись з приводу реалізації їх прав, передбачених законом, а потім намагаються уникнути відповідальності на підставі того, що звернення було адресовано нібито неналежній особі, що однозначно свідчить про провадження відповідачами нечесної підприємницької діяльності. Звертає увагу суду на те, що відповідачі за весь час не направили позивачу жодного листа із пропозиціями примирення або вирішення спору. На пропозиції позивача укласти мирову угоду та вирішити спір в досудовому порядку було відмовлено.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_11 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України)

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01.12.2017 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу комп`ютерних комплектуючих, а саме відеокарт Gigabyte radeon RX570 за ціною 8999,00 грн, кожна, що підтверджено копією товарного чеку від 01.12.2017 (а.с.8).

Згідно гарантійного талону №УTUM-001310 від 01.12.2017 гарантійний строк експлуатації даного товару складає 3 роки, тобто до 01.12.2020 (а.с.9).

04.01.2019 у позивача виник недолік товару, а саме не працював один із двох вентиляторів системи охолодження відеокарти.

Згідно з пунктом 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб.

Визначення поняття гарантії якості товару міститься у частині першій статті 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

В межах строку гарантійного обслуговування, позивач звернувся до ФОП ОСОБА_2 . для усунення недоліку товару та повернув товар. Під час повернення товару позивачем заявлено вимогу про надання аналогічного товару на період ремонту, що підтверджено копією накладної на повернення від 04.01.2019 (а.с.10). Проте, вимоги позивача з боку відповідача задоволені не були.

Як передбачено ч. 9 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк.

На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п.п. 30, 33 - 35 Розділу I Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, установлені пунктом 29 цього розділу) зобов`язані прийняти товар неналежної якості в споживача, видати йому документ, що підтверджує одержання товару, і задовольнити його вимогу на підставі письмової заяви, яка подається споживачем у двох примірниках.

На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, установлені пунктом 29 цього розділу) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України.

01.02.2019, тобто через 28 календарних днів, позивач звернувся до ФОП ОСОБА_2. щодо повернення товару з ремонту.

ФОП ОСОБА_2. запропонував позивачу, замінити товар на новий, але із гарантійним строком лише один рік, замість трьох років згідно первісного гарантійного талону, що не заперечується сторонами.

01.02.2019 позивач письмовою заявою змінив вимогу та вимагав відповідача ФОП ОСОБА_3 розірвати договір купівлі-продажу та повернути вартость товару в сумі 8999, 00 грн., а також на період розгляду заяви та проведення ремонту надати аналогічний товар (а.с.11).

Однак з відповіді ФОП ОСОБА_3 № 1 від 05.02.2019 вирішення вимог зазначених у заяві ОСОБА_1 або причин неможливості їх вирішення не вбачається. (а.с.12).

На сьогоднішній день, повернений позивачем товар залишається у ФОП ОСОБА_2 .

З боку відповідачів вимоги позивача не виконані, товар або грошові кошти за нього так і не були повернуті позивачу.

Частиною другою статті 678 ЦК України передбачено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Під гарантією якості товару слід розуміти ручання продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості у момент його передачі від продавця до покупця. Це означає, що наслідки, які встановлені законодавством, зокрема, частиною другою статті 678 ЦК України та частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», при реалізації продавцем неякісної продукції настають у випадку, коли недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання. Тобто, вказані недоліки стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов`язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виконавця: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Продавець і виробник під час продажу (реалізації) товару зобов`язані інформувати споживача про підприємства, що задовольняють вимоги, встановлені частинами першою і третьою цієї статті. За ненадання такої інформації встановлюється відповідальність згідно із статтями 15 і 23 цього Закону.

Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

За наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін.

За змістом пункту 12 статті першої Закону України «Про захист прав споживачів» істотним необхідно вважати такий недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Колегія суддів погодджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для розірвання договору, оскільки недолік товару є істотнім - товар не був відремонтований протягом 14 днів, покупцю було запропоновано заміну товару.

Різниця у тривалості гарантійного строку придбаного товару та того, на який пропонувалося здійснити заміну є суттєвою, тому позивач правомірно скористався своїм правом та вимагав розірвання договору.

Конституційний Суд України у пункту 3.2 рішення від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору.

Цей висновок узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

Застосовуючи передбачений статтею 12 ЦПК України принцип змагальності сторін у цивільному процесі з урахуванням викладених вище застережень щодо особливості відносин у сфері захисту прав споживачів, суд також враховує принципи розумності та справедливості при застосуванні норм права в даній цивільній справі.

Придбаваючи цінну річ (враховуючи її призначення і вартість) споживач мав проявити розумну обачність щодо можливості отримати офіційну гарантію виробника на придбаний товар.

Частиною 14 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку (ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Частиною 2 ст. 679 ЦК України передбачено, що якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

З наведеного вбачається, що на споживача покладається обов`язок по доведенню наявності дефекту продукції. Тягар доказування причин виникнення недоліку товару під час гарантійного строку покладений на продавця який наділений правом організації проведення відповідної експертизи продукції. Вимоги споживача до продавця не підлягають задоволенню, якщо продавець доведе, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб. При цьому доказом вини споживача може бути проведена експертиза продукції з цього питання. Споживач має право оскаржити таку експертизу.

Відповідач вказує на відсутність доказів, з яких вбачається вина виробника або продавця та на відсутність висновку експерта з цього приводу, між тим, виходячи з загальних правил доказування та норм законодавства щодо захисту прав споживачів, на споживача покладається обов`язок лише довести наявність істотного дефекту (недоліку) продукції, а тягар доказування причин його виникнення покладено на продавця.

Відповідач посилаючись на ч. 13 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» звертає увагу на те, що не повинен нести відповідальність за неналежну якість товару, оскільки він не є його імпортером. Між тим, згідно зазначеної норми, вимоги, встановлені частиною першою статті 8 щодо товарів, виготовлених за межами України, задовольняються за рахунок продавця (імпортера). Отже відповідальність може бути покладена не лише на імпортера, а і на продавця товару.

Доводи відповідача про відсутність обов*язку та можливості надати товар на заміну на період ремонту спростовуються змістом Переліку товару з яких утворюється обмінний фонд, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 172 від 19.03.1994 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів» до якого входять, зокрема, комп`ютери та комплектуючі частини до них.

Суд першої інстанції вірно встановив загальний строк затримки виконання вимоги позивача про надання товару аналогічної марки на період ремонту, який складає 73 календарних дні (з 04.01.2019 по 18.03.2019, загальний строк затримки усунення недоліків понад установлений строк 14 днів, який складає 59 календарних днів (з 19.01.2019 по 18.03.2019) та визначив розмір пені за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) - в розмірі одного відсотка вартості товару.

Зловживання позивачем своїми правами споживача судом не встановлено.

Оскільки доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_2. висновки суду не спростовують і не свідчать про наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду, апеляційний суд у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 04 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В.Маміна