ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/965/17Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В.В.
Провадження № 22-ц/817/1073/19 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

15 жовтня 2019 р. м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Сташків Б.І.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відновлення межових знаків, ліквідацію незаконно збудованих споруд, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2017 року позов задоволено частково. Зобов`язано відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 демонтувати огорожу, встановлену на межі позначеній точками А - ОСОБА_4 , згідно плану меж присадибної земельної ділянки ОСОБА_3 у селі Мшенець Зборівського району Тернопільської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частинах, в користь ОСОБА_3 640 грн. судових витрат (судового збору).

Ухвалою Зборівського районного суду Тернопільської області від 18 вересня 2017 року виправлено в резолютивній частині рішення Зборівського районного суду від 07 вересня 2017 рокуу цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відновлення межових знаків, ліквідацію незаконно збудованих споруд, відшкодування матеріальної та моральної шкоди описку , а саме: межі земельної ділянки "А-Б" виправлено на "Б-В".

08 жовтня 2019 року на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2017 року від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 поступила апеляційна скарга, в якій апелянти ставлять питання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду. В обгрунтування пропуску строку скаржники зазначають, що строк апеляційного оскарження ними пропущено у зв`язку із їнім тривалим перебуванням за межами України та незнанням законодавства України.

Проте суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені апелянтами обставини, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_5 . були присутні у судовому засіданні, надавали свої пояснення, тобто сторона відповідачів знала про існування оскаржуваного судового рішення.

Окрім того, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржуване рішення суду оприлюднено в судовому реєстрі 14 вересня 2017 року, що свідчить про відкритий доступ сторін до оскаржуваного рішення суду.

При цьому, в оскаржуваному судовому рішенні, суд першої інстанції роз`яснює сторонам право на апеляційне оскарження рішення суду та строки протягом яких подається апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції. Відповідно до ст. 294 ЦПК України (в редакції станом, на день ухвалення рішення) такий строк становив десять днів з дня проголошення рішення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Європейський суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99,пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (пункт 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) (пункт 47 рішення).

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається зазначати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані».

При вирішення питання поновлення строку оскарження суди мають забезпечувати дотримання балансу суспільного та приватного інтересів, оскільки держава в особі судових органів повинна забезпечити заінтересованим особам право на використання наявних засобів правового захисту, заінтересовані особи повинні розраховувати на те, що процесуальні норми судочинства будуть застосовані, а неналежне використання своїх прав однією із сторін у судовому процесі не стане перешкодою для іншої сторони в реалізації її права на виконання судового рішення.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду, принцип правової визначеності передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин або обставин непереборної сили, не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

За таких обставин, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2017 року - слід відмовити.

Керуючись ст.ст.357,358 ЦПК України,суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2017 року .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Сташків Б.І.

Костів О.З.

Судді: Хома М.В.