ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2019 року м. Кропивницький

справа № 395/281/18

провадження № 22-ц/4809/473/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Кіселика С.А.,

суддів: Дьомич Л.М., Єгорової С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Савченко Н.В.,

учасники справи: позивач - заступника прокурора Кіровоградської області;

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6;

третя особа - Новомиргородська міська рада Кіровоградської області,

розглянуши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Кіровоградської області на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2018 року у справі за позовом заступника прокурора Кіровоградській області в інтересах Державної екологічної інспекції у Кіровоградської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Новомиргородська міська рада Кіровоградської області про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2018 року заступник прокурора Кіровоградської області в інтересах Державної екологічної інспекції у Кіровоградської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Новомиргородська міська рада Кіровоградської області про стягнення шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вироком Новомиргородського районного суду від 13.12.2017 р. у справі № 395/733/17 затверджено угоди про визнання винуватості від 13.12.2017 р. укладених між прокурором Байдаком О.О. та обвинуваченими за кримінальним провадженням, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.02.2016 р. за № 0000059, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, та визнано останніх винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ст.246 КК України і призначено узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 1 700 гривень кожному. Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлявся.

Згідно вироку, вказаною організованою групою під керівництвом ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за участю ОСОБА_5, ОСОБА_6 , ОСОБА_3, а також за сприянням ОСОБА_4, у період часу з початку лютого, червня по 21 грудня 2016 року вчинено низку злочинів, пов'язаних з незаконною порубкою дерев на території Новомиргородського району Кіровоградської області, належних ПАТ «Українська залізниця» та розташованих на території Новомиргородської міської ради (за межами міста), завдавши шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев на суму 385390,77 грн.

У ході судового розгляду обвинувачені повністю визнали свою винуватість у вчиненні інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення та в подальшому не оскаржували постановлений вирок суду, який на даний час набрав законної сили. Згідно з нормами ст. 105 Лісового кодексу України, ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» вчинення відповідачами - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 зазначених правопорушень є підставою для покладення на них цивільно-правової відповідальності.

Збитки, завдані внаслідок незаконної порубки лісових ресурсів на території Новомиргородської міської ради (за межами міста), у відповідності до вимог ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.7 ч.3 ст.29 та п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України, підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища Новомиргородської міської ради, на території якої вчинено правопорушення, для подальшого перерозподілу між бюджетами відповідних рівнів. На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 солідарно на користь держави шкоду в сумі 385390,77 гривень.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні позову заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах Державної екологічної інспекції у Кіровоградської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Новомиргородська міська рада Кіровоградської області про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев.

Не погоджуючись з рішенням суду заступник прокурора Кіровоградської області звернувся з апеляційною скаргою. В апеляційній скарзі прокурор зазначив, що рішення суду ухвалено з порушенням приписів ст. 263 ЦПК України, судом першої інстанції не повно і не всебічно з'ясовано обставини справи, рішення судом ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзиви на апеляційну скаргу до суду не надходили.

В засіданні апеляційного суду прокурор та представник Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області підтримали доводи апеляційної скарги і просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову та стягнення коштів на відшкодування шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев, що підтверджено вироком суду.

Відповідачі та третя сторона, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи під розписку в засідання апеляційного суду не прибули повторно.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора та представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Відмовляючи в позові про відшкодування заподіяної злочином шкоди навколишньому природному середовищу, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивачем не доведені, оскільки встановлена невідповідність кількості дерев за відповідними породами зазначених у висновку експертизи, яким розраховано збитки за незаконну порубку та у вироку суду.

Однак погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи, наданим позивачем доказам на підтвердження розміру шкоди суд першої інстанції надав оцінку з порушенням правил, визначених ст.89 ЦПК України.

Відповідно до ст.66 Конституції України кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами статті 1166 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Шкода, заподіяна особі або майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Відповідно до ст.40 Закону України «Про рослинний світ» відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу.

За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду що позовна заява містить достатнє обґрунтування та підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави, оскільки Державною екологічною інспекцією у Кіровоградської області, до компетенції якої віднесені відповідні повноваження, самостійно не використано право звернення до суду за захистом інтересів держави, що у свою чергу надало процесуальні права прокурору для звернення до суду.

При цьому, колегія суддів враховує, що Державна екологічна інспекція у Кіровоградської області підтримує позов та проводила розрахунок розміру шкоди заподіяної захисним лісонасадженням незаконним знесенням сироростущих дерев до ступеня припинення їх росту.

Згідно зі ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

Відповідно до ст.23 ч.3 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову у кримінальному провадженні має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. В межах кримінальної справи позов не заявлявся, оскільки до суду направлялася угода про визнання винуватості.

Відповідно до ст.4 ч.2 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

За правилами статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до вимог ст.47 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди.

Згідно з частиною першою статті 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Тобто, завдані природним ресурсам збитки відшкодовуються шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні.

Главою IV Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 січня 2013 року № 43, передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України є джерелами формування спеціального фонду державного бюджету в частині надходжень, крім власних надходжень, бюджетних установам зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в Казначействі України та Головних управліннях Казначейства відповідно до законодавства на ім'я органу Казначейства в розрізі територій та кодів бюджетної класифікації.

Таким чином, збитки, завдані унаслідок незаконної порубки дерев на території Новомиргородської міської ради (за межами міста) підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища Новомиргородської міської ради для подальшого перерозподілу між бюджетами відповідних рівнів.

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З вироку Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2017 року вбачається, що у справі № 395/733/17 затверджено угоди про визнання винуватості від 13 грудня 2017 року, укладені між прокурором Байдаком О.О. та обвинуваченими за кримінальним провадженням, внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10 лютого 2016 р. за № 0000059, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та визнано вказаних осіб і ОСОБА_2 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ст.246 КК України і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень кожному. Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлявся, речові докази, зокрема, автомобілі, причіп до автомобіля, диск пильний, бензопили повернуті їх власникам ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5.(т.1 а.с.28 - 35).

Відповідно до ст.20-2 Закону України «Про охорону природного навколишнього середовища» до компетенції державної екологічної інспекції належить організація і здійснення державного контролю за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень вимог законодавства про охорону, утримання і використання зелених насаджень, яка наділена повноваженнями виступати позивачем у судах у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Вироком встановлено, що вказаною організованою групою під керівництвом ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за участю ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, а також за сприянням ОСОБА_4, у період часу з початку лютого по грудень 2016 року вчинено злочини, пов'язані з незаконною порубкою дерев на території Новомиргородського району Кіровоградської області, належних ПАТ «Українська залізниця», розташованих на території Йосипівської сільської ради Новомиргородського району, чим було завдано шкоду навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки 102 дерев на суму 385390 грн. 77 коп., за таких обставин.

У березні 2016 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи у складі організованої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 групи, за їх вказівкою, об'єднані єдиним злочинним наміром, з корисливих мотивів, в межах відведеної їм ролі, і сприянням ОСОБА_4 за допомогою заздалегідь підготовлених ручних бензопил, без передбаченого законом дозволу на проведення порубки, перебуваючи на території лісозахисної смуги, що розташована на 982+360-982+500 км. перегону ст.ст. Капітанівка - Новомиргород Новомиргородського району Кіровоградської області, відповідно до ст. 4 Лісового кодексу України на землях лісового фонду, шляхом відокремлення дерева від кореня, вчинили незаконну порубку 33 сироростучих дерев породи дуб діаметром 10,1-50 см, чим відповідно до висновку експерта завдали збитків на суму 130715 грн. 56 коп.

Крім того, впродовж серпня 2016 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, за попередньою змовою із ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з корисливих мотивів і сприянням ОСОБА_4 за допомогою заздалегідь підготовлених ручних бензопил, без передбаченого законом дозволу на проведення порубки, перебуваючи на території лісозахисної смуги, що розташована по прив'язці 984пк2-985пк3 на території Новомиргородського району Кіровоградської області, шляхом відокремлення дерева від кореня, вчинили незаконну порубку 17 сироростучих дерев породи дуб діаметром 34,1-102 см., чим відповідно до висновку експерта завдали збитків на суму 254675 грн. 21 коп.

Зазначеним вироком суду, який набрав законної сили, встановлена спільна вина відповідачів, як організаторів, виконавців та пособника, в незаконній порубці дерев.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції не врахував, що предметом спору у даній справі є відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок незаконної порубки дерев.

Наведене свідчить, що розрахунок розміру заподіяної шкоди повинен обчислюватися відповідно до вимог, викладених в додатках 1, 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» за визначеними на законодавчому рівні таксами з урахуванням індексу інфляції в залежності не від породи дерева, а від його діаметру .

Мотивуючи відмову в позові про відшкодування збитків, суд зазначив, що предметом дослідження експертизи були незаконно вирубані сироростучі дерева на таких ділянках:

-982+360-982+500 (31 дерево породи ясен, 1 клен, 1 дуб, діаметром 10,1-50 см),

-984пк2-985пк3 (15 дерев породи дуб, 1 ясен, 1 клен, діаметром 34,1-102 см).

Проте, у вказаному вище вироку суду встановлено, що протиправними діями відповідачів була здійснена незаконна порубка дерев породи дуб на таких ділянках:

-982+360-982+500 (33 сироростучих дерев породи дуб, діаметром 10,1-50 см),

-984пк2-985пк3 (17 сироростучих дерев породи дуб, діаметром 34,1-102 см),

Враховуючи наведене порівняння, судом першої інстанції встановлено невідповідність кількості дерев за відповідними породами (у вироку йде посилання лише на дерева породи дуб), що згідно висновку експерта впливає на суму збитків.

До того ж, під час розгляду справи підтвердилися доводи відповідача ОСОБА_2, з приводу того, що йому нічого не відомо про суть угоди, оскільки з резолютивної частини вироку Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 13.12.2017 року у справі №395/733/17 вбачається, що угода між прокурором та ОСОБА_2 про визнання винуватості не затверджена у відповідності до ст.475 КПК України.

При цьому суд першої інстанції не звернув уваги на те, що з висновків експерта №17-626, 627 від 28.04.2017 року судово-економічної експертизи (т.1а.с.16-20), вбачається, що експертизою підраховано вартість ділової деревини та дров від самовільної вирубки дерев відповідно до породи для визначення збитків "Укрзалізниці", разом з тим, шкода навколишньому середовищу, яка вказана у висновку експерта, розраховувалася на підставі актів обстеження Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області, до повноважень якої відноситься проведення такого розрахунку, на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» від 23.07.2008 №665 з урахуванням кількості дерев та діаметру дерев (у корі) біля шийки кореня. Порода дерева при цьому правового значення не має, оскільки такси визначені в залежності від діаметру кожного спиляного дерева.

Такі розрахунки були проведені державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області 29 березня 2017 року із зазначенням діаметру кожного зрубаного дерева (т.2 а.с.26,27-28) та включені до висновку експертизи вже в узагальненому виді. При цьому колегія суддів звертає увагу, що розмір збитків розраховано станом на 2016 рік, тобто саме на час вчинення злочину. Суд першої інстанції, маючи сумніви в правильності висновків експертизи, виконуючи передбачені ст.2 ЦПК України завдання цивільного судочинства, міг та повинен був перевірити ці розрахунки, однак цього не зробив.

Оцінивши надані учасниками справи докази за правилами ст.89 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали цивільної справи мають достатньо належних та допустимих доказів розміру заподіяної злочином шкоди навколишньому середовищу на загальну суму 385390 грн.77 коп. яка підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

Рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, тому відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись 367, ст. 368, ст. 374, ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області задовольнити.

Скасувати рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2018 року.

Позов заступника прокурора Кіровоградської області задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1), ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_3), ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_4), ОСОБА_5 (місце проживання АДРЕСА_5, ідентифікаційний код НОМЕР_5), ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_6, ідентифікаційний код НОМЕР_6) 385390 грн.77 коп. (триста вісімдесят п'ять тисяч триста дев'яносто грн. 77 коп.) на відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому середовищу злочином шляхом перерахування коштів на забалансовий рахунок 3311 «Кошти, які підлягають розподілу між Державним та місцевими бюджетами» отримувач УК у Новомиргородському районі/с. Йосипівка/24062100, рахунок № 1306, , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 березня 2019 року.

Суддя доповідач: С.А.Кіселик Судді: Л.М.Дьомич

С.М.Єгорова