ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

09 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 640/8724/15-ц

провадження № 22-ц/818/5022/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Бурлака І.В., Маміної О.В.,

за участю секретаря судових засідань Шабас О.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі Харківська міська рада, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2015 р. у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції про визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації,

з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2019 року, постановлену суддею Попрас В.О., в залі суду в місті Харкові,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Київського районного суду м.Харкова від 12.10.2015 року у зв`язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про перегляд рішення Київського районного суду м.Харкова від 12.10.2015 року за нововиявленими обставинами задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова 29.01.2019 року ОСОБА_1 , позбавлено права на звернення до реєстратора речових прав на нерухоме майно. Будь-яких документів, які засвідчують право власності ОСОБА_1 ,яке б існувало, або може виникнути у майбутньому, на будь-які частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 позивачем не надано, вони взагалі відсутні. У відповідності до п.1 ст. 393 ЦК України ОСОБА_1 є неналежним позивачем у справі про визнання недійними документів на право власності на нерухоме майно відповідачів.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2015 р. по цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, КП «Харківське міське БТІ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції про визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації, яке набрало законної сили, задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 Визнано недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11.07.2008 р. серії НОМЕР_1 , видане Головою Київської районної у місті Харкові ради, про право власності ОСОБА_2 на житловий будинок літ. «А-2», загальною площею 1513,0 кв.м., житловою площею 256,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок літ. «А-2», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2015 р. за нововиявленими обставинами, в якій зазначає, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з яким погодився суд касаційної інстанції, виходив із встановлених у справі обставин, які свідчать про те, що 03.06.2008 виконавчим комітетом Київської районної у м. Харкові ради було прийнято рішення №100-8, яким затверджено акт від 25.03.2008 державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом двоповерхового житлового будинку літ. «А-2», загальною площею 1513 кв.м., житловою площею 256,1 кв.м., по АДРЕСА_1 . Запропоновано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернутися до КП «Харківське міське БТІ» з питанням про оформлення свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок (п.2 рішення виконкому Київської у м. Харкові ради від 03.06.2008 року № 100-8). ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на виконання вищевказаного рішення виконкому Київської у м. Харкові ради звернулися до КП «Харківське міське БТІ», але свідоцтво на право власності на будинок літ. «А-2», за адресою: АДРЕСА_1 було видано лише на ім`я ОСОБА_2 Ці підстави, що були встановлені судом першої інстанції, з яким погодився суд касаційної інстанції, стали підставою визнання недійсним Свідоцтва серії НОМЕР_1 від 11.07.2008 р. про право власності ОСОБА_2 на житловий будинок літ. «А-2», загальною площею 256,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 29.01.2019 р. Дзержинським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення по справі №638/15915/17 за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради (як правонаступника Київської районної у м. Харкові ради), треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування п.2 рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Харкові ради від 03.06.2008 р. №100-8. Позовні вимоги ОСОБА_2 судом були задоволені частково, визнано незаконним та скасовано положення п.2 рішення виконавчого комітету Київської районної у місті Харкові ради від 03.06.2008 р. №100-8 «Про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку літ. «А-2» по АДРЕСА_1 » в частині зобов`язання ОСОБА_1 звернутися до КП «Харківське міське БТІ» з питанням про оформлення право власності на житловий будинок літ. «А ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено. 12.03.2019 р. вказане рішення по справі №638/15915/17 набрало законної сили.

ОСОБА_2 вважає, що зазначене рішення суду від 29.01.2019 р. по справі № 638/15915/17 є істотною для правильного вирішення спору обставиною, що не була відома учасникам судового розгляду по справі № 640/8724/15-ц, яка свідчить про неправильне вирішення справи (ч.1 п.2 ст.423 ЦПК України).

Заявник ОСОБА_2 також вважає, що позивач у справі №640/8724/17 ОСОБА_1 не може бути власником (не має ані речових, ані майнових прав) будь-якої части будинку за адресою: АДРЕСА_1 , тому, враховуючи вимоги ч.1 ст.393 ЦК України, не має права оскаржувати акти індивідуальної дії органів місцевого самоврядування відносно до інших власників спірного будинку, в зв`язку з чим її позов задоволенню не підлягає.

Просив заяву про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами задовольнити, скасувати рішення рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2015 року у справі № 640/8724/15-ц, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2015 року суд першої інстанції виходив з того, що наведені в заяві ОСОБА_2 про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2015 доводи не є обставинами, які б вплинули на правильність прийнятого судом по справі №640/8724/15-ц рішення, а також слугували підставою для перегляду рішення Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2015 р. та відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи, та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).

Таким чином, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору і які існували на час постановлення рішення, але про які не було відомо.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ у справі «PRAVEDNAYA v. RUSSIA № 69529/01, § 27, 28, від 18 листопада 2004 року).

ОСОБА_2 вважає, що обставини, встановлені рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 29.01.2019 року свідчать про те, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем у справі за її позовом до Харківської міської ради, Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції про визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації.

Дійсно, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова 29.01.2019 року визнано незаконним та скасовано положення п.2 рішення виконавчого комітету Київської районної у місті Харкові ради від 03.06.2008 р. №100-8 «Про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку літ. «А-2» по АДРЕСА_1 » в частині зобов`язання ОСОБА_1 звернутися до КП «Харківське міське БТІ» з питанням про оформлення право власності на житловий будинок літ. «А-2» по АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Між тим, ОСОБА_2 не заперечує, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 зверталася до Виконавчого комітету Київського району у м. Харкові із заявою про прийняття в експлуатацію спірного житлового будинку.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 01.04.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 задоволені, встановивши порушення їх прав, суд визнав незаконним розпорядження голови Київської районної ради у м. Харкові № 933 від 11.07.2008 року. Зазначене судове рішення не скасовано, набрало законної сили.

Судове рішення, на яке посилається ОСОБА_2 , як на нововиявлену обставину, не існувало на час розгляду справи, є новим доказом, який не оцінювався судом, стосовно обставин, які встановлені.

Суд першої інстанції встановив підстави, з яких задоволено позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради, КП «Харківське міське БТІ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції про визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації.

Отже вказані ОСОБА_2 доводи не є такими, з якими закон пов`язує можливість перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами.

Обставини, на які посилається ОСОБА_2 , як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, не є тими обставинами, які могли б спростувати факти, покладені в основу судового рішення.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно п.1 ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367,368,, 371, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

І.В. Бурлака