Справа № 463/2161/17 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/811/38/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Крайник Н.П.

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Закритого акціонерного товариства «Хоптранса» - Малькути Олександра Францішковича на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 20 листопада 2018 року у справі за заявою Закритого акціонерного товариства «Хоптранса» про надання дозволу на виконання на території України рішення Литовського суду про стягнення коштів з ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

04.05.2017 року Головне територіальне управління юстиції у Львівській області скерувало до суду клопотання Закритого акціонерного товариства «Хоптранса» про надання дозволу на виконання на території України рішення Каунаського окружного суду Литовської Республіки від 13.09.2016 року про стягнення коштів з ОСОБА_1 в розмірі 463,39 євро, 5% річних від задоволеної суми, починаючи з моменту початку судового розгляду (10 червня 2016 року) і до повного виконання судового рішення, а також процесуальних витрат в розмірі 63,60 євро.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні заяви Закритого акціонерного товариства «Хоптранса» про надання дозволу на виконання на території України рішення Каунаського окружного суду Литовської Республіки від 13.09.2016 року про стягнення коштів з ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Ухвалу суду оскаржив представник ЗАТ «Хоптранса» - Малькут О. Ф.

Вважає ухвалу суду незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що відмовляючи у задоволенні клопотання ЗАТ «Хоптранса» про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Каунаського окружного суду Литовської Республіки, районний суд виходив з того, що боржник в порушення вимог ч. 2 ст. 43 Договору про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних і кримінальних справах, укладеного між Україною і Литовською Республікою 17 грудня 1993 року, звернувся з клопотанням безпосередньо до компетентного суду України, а не до суду, який ухвалив рішення у першій інстанції, тобто до Каунаського окружного суду Литовської Республіки. Вважає, що такий висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки виконуючи умови Договору про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних і кримінальних справах стягувач звертався до Каунаського окружного суду Литовської Республікиз відповідним клопотанням, однак останній замість супроводжувати клопотання до компетентного суду України, видав ЗАТ «Хоптранса» довідку № 2-14184-894/2016 від 20.01.2017 року про набрання законної сили рішення Каунаського суду від 01.09.2016 року, належного повідомлення боржника про судовий розгляд справи та невиконання зазначеного рішення в Литовській Республіці. Крім того, судом не враховано, що стягувач вправі звернутися через Міністерство юстиції України до компетентного суду України з клопотанням про надання дозволу на виконання на території України рішення Литовського суду, оскільки норми Договору про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних і кримінальних справах, укладеного між Україною і Литовською Республікою 17 грудня 1993 року, не містять прямої заборони на звернення стягувача до компетентного суду України через Міністерство юстиції України. Крім того, звертає увагу суду на те, що відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи в Каунаському окружному суді, оскільки йому було вручено відповідні процесуальні документи у спосіб та в порядку, передбаченому ст. 130 ЦПК Литовської Республіки, шляхом публічного оголошення.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання ЗАТ «Хоптранса» про надання дозволу на виконання на території України рішення Литовського суду про стягнення коштів з ОСОБА_1 задовольнити.

18.03.2019 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 О.Ю. надійшов відзив на апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Хоптранса», у якому зазначено, що відмовляючи у задоволенні клопотання ЗАТ «Хоптранса» про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Каунаського окружного суду Литовської Республіки, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що представником ЗАТ «Хоптранса» не долучено до клопотання доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 , який не брав у часті у розгляді справи Каунаським судом, був повідомлений про час і місце розгляду справи з дотриманням умов Договору між Україною і Литовською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, який було ратифіковано постановою Верховної Ради України №3737-ХІІ від 17.12.1993 року. Зазначає, що на час розгляду справи Каунаським окружним судом Литовської Республіки в серпні 2016 року, ОСОБА_1 перебував на території України, а тому його виклик до суду мав бути здійснений з дотриманням положень ст. 12 вищезазначеного договору. Просить апеляційну скаргу представника Закритого акціонерного товариства «Хоптранса» - Малькута Олександра Францішковича залишити без задоволення, а ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 20 листопада 2018 року без змін.

У засіданні колегії суддів представник Закритого акціонерного товариства «Хоптранса» - Малькут О. Ф. скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити, ухвалу суду скасуватита постановити нову ухвалу, якою клопотання ЗАТ «Хоптранса» про надання дозволу на виконання на території України рішення Литовського суду про стягнення коштів з ОСОБА_1 задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .Ю. проти скарги заперечила. Просила у задоволенні скарги відмовити, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 465 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Частиною другою статті 466 ЦПК України визначено, що до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватись до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання в обов`язковому порядку додаються документи, вказані у частині третій статті 466 ЦПК України, зокрема, документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори» передбачено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно статті 43 Договору про правову допомогу та правові відносини цивільних, сімейних і кримінальних справах, укладеного між Україною і Литовською Республікою 17 грудня 1993 року, розгляд клопотань про дозвіл виконання рішень належить до компетенції судів Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене виконання. Клопотання про дозвіл виконання подається до суду, що виніс рішення у справі в першій інстанції, який супроводжує його до суду, компетентного винести рішення по клопотанню. До клопотання про дозвіл виконання рішення необхідно додати документ, із який підтверджує, що відповідачу, який не брав участі у процесі, було своєчасно і в належній формі хоча б один раз вручено сповіщення про виклик до суду (пп. 2 п. 4 ст. 43 Договору).

Згідно ст.12 Договору, виклик сторони до суду Договірної сторони, у випадку якщо особа перебуває на території іншої Сторони, здійснюється шляхом звернення з дорученням до іншої Сторони.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.468 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що її не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи.

Судом встановлено, що 13.09.2016 року Каунаським окружним судом Литовської Республіки було постановлено заочне рішення у цивільній справі № 2-14184-894 про стягнення коштів з ОСОБА_1 в розмірі 463,39 євро, 5% річних від задоволеної суми, починаючи з моменту початку судового розгляду (10 червня 2016 року) і до повного виконання судового рішення, а також процесуальних витрат в розмірі 63,60 євро.

Заочне рішення Каунаського окружного суду Литовської Республіки від 13.09.2016 року набрало законної сили 14 жовтня 2016 року.

Відповідно до довідки Каунаського окружного суду від 11.01.2017 року, про розгляд цивільної справи № 2-14184-894 за позовом ЗАТ «Хоптранса», відповідач ОСОБА_1 був публічно повідомлений на спеціальному вебсайті www.teismai.lt, на якому зберігалася загальна інформація про порушену проти нього судової справи, а також було зазначено термін, протягом якого відповідач мав право подати заперечення.

Як встановлено матеріалами справи, на час розгляду справи № 2-14184-894 Каунаським окружним судом Литовської Республіки термін дії візи Литовської Республіки, виданої ОСОБА_1 закінчився, боржник залишив територію Литовської Республіки та перебував на території України, що підтверджується копією закордонного паспорта ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

Відмовляючи у задоволенні клопотання ЗАТ «Хоптранса» про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Каунаського окружного суду Литовської Республіки, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 не брав участі в розгляді справи Каунаським окружним судом при розгляді цивільної справи № 2-14184-894 за позовом ЗАТ «Хоптранса», не був повідомлений про розгляд справи з дотриманням положень ст. 12 Договору між Україною і Литовською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованого постановою Верховної Ради України №3737-ХІІ від 17.12.1993 року, яка передбачає, що у випадку, якщо особа щодо якої розглядається судова справа перебуває на території іншої Сторони договору, її повідомлення про розгляд справи здійснюється шляхом звернення з дорученням до такої Сторони договору. Тобто, повідомлення про розгляд справи Каунаським окружним судом Литовської Республіки та виклик до суду ОСОБА_1 повинно було бути здійснено через органи Міністерства юстиції України.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю.

При розгляді клопотання ЗАТ «Хоптранса» про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Каунаського окружного суду Литовської Республіки, суд вірно встановив обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви Закритого акціонерного товариства «Хоптранса» про надання дозволу на виконання на території України рішення Литовського суду про стягнення коштів з ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Закритого Акціонерного Товариства «Хоптранса» - Малькути Олександра Францішковича залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 20 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 17.10.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р.П.