Справа № 747/489/19
Провадження № 2/747/196/19
РІШЕННЯ

іменем України

15.10.2019 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування свідоцтва про право на спадщину, скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування свідоцтва про право на спадщину, скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначає, що він є сином ОСОБА_3 та онуком ОСОБА_4 , які на даний час уже померли. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_3 . Рішенням суду від 18 січня 2019 року позивачу надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька у два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. Дане рішення суду набрало законної сили 19.02.2019 року. У визначений судом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що на частину спадкового майна земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Суворова» площею 5,5 умовних кадастрових гектарів, що знаходяться на території Болотницької сільської ради, отриманого спадкодавцем від ОСОБА_4 , відсутній правовстановлюючий документ. Також нотаріус повідомив позивача про те, що на інше спадкове майно земельну частку (пай) площею 3, 6591 га із земель колишнього КСП «За мир», що знаходиться на території Юрківцівської сільської ради, яка належала спадкодавцю відповідно до сертифікату серії ЧН № 0157644 від 25.09.1996 року, було видано свідоцтво про право на спадщину співмешканці спадкодавця ОСОБА_2 . Рішенням Талалаївського районного суду від 20.08.2008 року було встановлено факт проживання однією сім`єю батька позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 26.08.2008 року відповідач подала заяву до нотаріальної контори як спадкоємиця четвертої черги за законом та повідомила про відсутність у спадкодавця ОСОБА_3 інших спадкоємців. Таким чином, свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване у реєстрі за № 1982 від 25.09.2008 року, було видане Талалаївською районною нотаріальною конторою на підставі недостовірної інформації та призвело до порушення прав позивача на спадкування. У подальшому на підставі зазначеного свідоцтва було оформлено право власності на спірну земельну частку (пай) та видано Державний акт серії ЯЗ № 200117 від 15.06.2009 року, присвоєно земельній ділянці кадастровий номер та внесено дані про право власності за відповідачем до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 29.07.2019 року позивач повторно звернувся до нотаріальної контори із вимогою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спірний пай у порядку перерозподілу спадщини. У відповідь було повідомлено, що у зв`язку з тим, що право власності на спірну земельну ділянку належить іншій особі, видати свідоцтво про право на спадщину на цю земельну ділянку немає можливості, та рекомендовано звернутися для вирішення даного питання у судовому порядку. Оскільки позивач прийняв спадщину у порядку, встановленому ч.3 ст. 1272 ЦЦК України, то спадкове майно ОСОБА_3 підлягає перерозподілу між його спадкоємцями за законом. Відповідачка є спадкоємицею четвертої черги, а позивач, як спадкоємець першої черги за законом який прийняв спадщину після смерті свого батька, має право на все спадкове майно, що належало його батьку, оскільки кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідач знала про існування у спадкодавця сина та свідомо повідомила суду недостовірну інформацію про відсутність інших спадкоємців попередніх черг при отриманні свідоцтва про право на спадщину. Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його законного права на реалізацію своїх прав на спадкове майно. Тому видане відповідачу свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.08.2008 року має бути визнано недійсним, поскільки порушено порядок його видачі, передбачений ЦК України. Крім того, на підставі даного свідоцтва про право на спадщину відповідачу було видано державний акт направо власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 200117 від 15.06.2009 року має бути визнаний недійсним для поновлення порушеного права позивача на спадкове майно. Крім того, одним з належних способів поновлення порушеного права буде визнання за позивачем права власності на спадкову земельну ділянку.

Тому позивач ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за за4коном, видане ОСОБА_2 Талалаївською районною державною нотаріальною конторою 25.09.2018 року, зареєстроване за № 1982, спадкова справа № 322 за 2008 рік; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 200117, виданий 15.06.2009 року ОСОБА_2 ; визнати за ним право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0350.

Ухвалою від 23.08.2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 17 вересня 2019 року. Ухвалою підготовчого судового засідання від 17 вересня 2019 року було проведено підготовчі дії до розгляду справи, задоволено клопотання позивача про витребування доказів та призначено судовий розгляд справи на 12.00 год. 15 жовтня 2019 року, про що учасники справи повідомлені належним чином.

В судове засідання по справі позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала до суду засвідчену заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає і не заперечує проти їх задоволення.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Позивач ОСОБА_1 подавав клопотання разом з позовною заявою та стосувались витребування доказів у порядку ст. 84 ЦПК України, а саме із Варвинської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 322 за 2008 рік. Зазначене клопотання було розглянуто на підготовчому судовому засіданні та задоволено в повному обсязі. Більше ніяких заяв чи клопотань від інших учасників справи не надходило.

Інших процесуальних дій забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення чи поновлення провадження в ході розгляду справи не було.

Судом встановлені наступні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що рішенням Талалаївського районного суду від 18 січня 2019 року, яке набрало законної сили 19.02.2019 року, встановлено факт прийняття ОСОБА_3 спадщини, що відрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті матері ОСОБА_4 ; та визначено ОСОБА_5 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10-12). Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 від 26.12.2018 року ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінив ім`я 26 грудня 2018 року, про що складено актовий запис № 4. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені ОСОБА_1 (а.с.9). Рішенням Талалаївського районного суду від 20 серпня 2008 року, яке набрало законної сили 02.09.2008 року, встановлено факт проживання сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (чоловіка та жінки) (а.с.15-15 зв.) Факт наявності у спадкодавця ОСОБА_3 спадкового майна підтверджується довідкою Юрківцівської сільської ради № 121 від 12.08.2019 року, згідно якої ОСОБА_3 мав земельну частку (пай) в КСП «За мир» згідно сертифіката серії НОМЕР_2 від 25.09.1996 року. (а.с.16); та копією зазначеного в довідці сертифікату (а.с.14). Розпорядженням Талалаївської РДА № 364 від 22.10.2008 року «Про передачу у власність земельних ділянок та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї)» згідно із схемою поділу КСП «За мир» та ТОВ «Лисогір» на території Юрківцівської сільської ради передати у власність громадянам власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) із додатком земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, видати державні акти направо власності на земельні ділянки за умови повернення сертифікатів на право на земельні частки (паї) (а.с.17). Згідно архівної копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ 3 200117 від 15.06.2009 року ОСОБА_2 на підставі розпорядження Талалаївської РДА № 364 від 22 жовтня 2008 року є власником земельної ділянки площею 3, 66 га у межах згідно з планом на території Юрківцівської сільської ради (а.с.18). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0350 зареєстроване право власності за ОСОБА_2 (а.с.19-20). Листом державного нотаріуса Варвинської районної ДНК від 29.07.2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що власником даної земельної ділянки є інша особа (а.с.23). Згідно копії спадкової справи № 322 від 25 вересня 2008 року, заведеної за заявою ОСОБА_2 , яка являлась спадкоємице на підставі рішення Талалаїувського районного суду від 20 серпня 2008 року, видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зокре6ма, і на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 . Крім того, після смерті ОСОБА_3 20 лютого 2019 року заяву про прийняття спадщини подав його син ОСОБА_1 згідно рішення Талалаївського районного суду від 18 січня 2019 року, якому і відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. (а.с.46-60).

Оцінивши надані учасниками справи докази, подані на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що між учасниками справи склались правовідносини з приводу набуття права спадкових правовідносин та правовідносин з приводу права власності, і застосуванню при вирішенні справи підлягають як положення ЦК України, що регулюють спадкове право, так і положення, що регулюють набуття та оформлення права власності.

Вирішуючи позовну вимогу про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 вересня 2008 року, видане ОСОБА_2 , суд виходить з наступного.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкового наступництва є спадщина спадкове майно, тобто вся сукупність прав та обов`язків спадкодавця, у яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою не є невіддільними від особи їх носія, і здатні перейти до інших осіб. Стаття 1218 ЦК України регламентує, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Тобто, до спадкоємців переходять права та обов`язки спадкодавця у тому ж вигляді, у якому вони йому належали. Головним юридичним фактом який обумовлює відкриття спадщини є смерть спадкодавця, поскільки відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням - кожному з них окремо. Згідно з п.212 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні документи. Пунктом 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з роз`яснень, викладених у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи та встановлено в судовому засіданні свідоцтво про право на спадщину, що було видане 25 вересня 2008 року ОСОБА_2 , порушено право позивача на спадкування після смерті батька. Тому зазначене свідоцтво про право на спадщину у відповідності до положень ст. 1301 ЦК України підлягає визнанню недійсним для відновлення порушеного права позивача та скасуванню.

Вирішуючи позовну вимогу про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 200117 від 15.06.2009 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, на підставі визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою такий акт визнається недійсним. Зазначене посилання Земельного кодексу конкретизується у постанові ВП ВС від 12.12.2018 року по справі № 617/1315/15-ц (14-219цс18), де зазначено, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оскаржуватися на предмет його законності, а вимоги про визнання такого рішення незаконним - розглядатися за правилами цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації цього рішення у фізичної чи юридичної особи виникло цивільне право, і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду за правилами цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на земельну ділянку), що виникло внаслідок і після реалізації відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

Поскільки на підставі недійсного свідоцтва про право на спадщину відповідач ОСОБА_2 оформила право власності на земельну ділянку згідно Розпорядження Талалаївської РДА, як органу виконавчої влади, тому правовстановлюючий документ, на підставі якого відповідач отримала право власності на земельну ділянку також підлягає визнанню недійсним.

Вирішуючи позовну вимогу ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0350, суд виходить з наступного.

Частина 1 ст. 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Зазначене посилання Цивільного кодексу конкретизується у листі ВССУ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», де зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на спадкове майно в судовому порядку є тим способом захисту, який застосовується, коли існують перешкоди в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку, як це встановлено в ході судового розгляду.

Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позову і в цій частині , з врахуванням визнання позову відповідачем ОСОБА_2 , який не суперечить законодавству, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, поскільки відповідач, як спадкоємець, скористалась своїм право на відмову від спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 152, 155 ЗК України, ст. 16, 392, 1216, 1218, 1220, 1268, 1301 ЦК України, ст.ст. 19, 60, 76-81, 211, 247, 264-265 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування свідоцтва про право на спадщину, скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 вересня 2008 року, зареєстроване в реєстрі за № 1982, видане Талалаївською районною державною нотаріальною конторою спадкоємцю ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 .

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 200117, (кадастровий номер :03:001:0350), виданий 15.06.2009 року Талалаївською РДА ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем с. Болотниця Талалаївського району Чернігівської області (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0350.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання учасниками справи копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко