241/2134/18
2/241/115/2019
Першотравневий районний суд Донецької області
головуючого судді Демочко Д.О.
при секретарі Цукановій Л.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Державного реєстратора приватного нотаріуса Мангушського районного нотаріального округу Чичекова Савелія Федоровича про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації права користування, суд
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Державного реєстратора приватного нотаріуса Мангушського районного нотаріального округу Чичекова Савелія Федоровича про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації права користування, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.
На теперішній час договір оренди не припинив свою дію (виходячи з положень п. 8.1 строк дії договору становить до 11.01.2023 р.), сторони виконують його умови, зокрема, позивач сплачує відповідачу ОСОБА_1 орендну плату.
На підставі наказу № 166/1 від 25.06.2018 р. позивачем протягом липня-серпня 2018 року проведено інвентаризацію земельних ділянок, орендованих у фізичних осіб. За результатами проведеної інвентаризації позивачу стало відомо, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 21.10.2015 р. укладено договір про встановлення емфітевзису щодо земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні позивача за договором оренди.
Право користування земельною ділянкою за договором емфітевзису зареєстровано 21.10.2015 р. приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Чичековим Савелієм Федоровичем.
Вважає, що такі дії відповідачів порушують переважне право позивача на використання спірної земельної ділянки та є протиправними та за таких обставин, позивач просить на підставі ст.. 215 ЦК України визнати недійсним договір про встановлення емфітевзису, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 21.10.2015 року, скасувати державну реєстрацію права користування земельною ділянкою на підставі вказаного договору про встановлення емфітевзису та стягнути з відповідачів судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 3524 гривень та транспортних витрат представника позивача, які за одну поїздку складають 67,87 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає і не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явилися, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки не суд повідомили.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.
Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до п. 8.1 даного договору, цей договір укладається строком на 15 років, та починає діяти з дати його державної реєстрації (а.с.6).
На підставі наказу № 166/1 від 25.06.2018 р. позивачем протягом липня-серпня 2018 року проведено інвентаризацію земельних ділянок, орендованих у фізичних осіб. За результатами проведеної інвентаризації позивачу стало відомо, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 21.10.2015 р. укладено договір про встановлення емфітевзису щодо земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні позивача за договором оренди(а.с.9-11). При цьому, згідно довідки від 16.08.2018 року позивач регулярно сплачує відповідачу ОСОБА_1 орендну плату (а.с.12).
Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
За змістом частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 не мала права укладати договір емфітевзису належної їй земельної ділянки з ОСОБА_2 із огляду на те, що вказана земельна ділянка перебуває в оренді у ДП «ІЛЛІЧ-АГРО ДОНБАС».
Статтею 152 Земельного кодексу визначено, що способами захисту прав на земельні ділянки може бути визнання прав та визнання договору недійсним.
У зв`язку із визнанням недійсним вказаного договору підлягає скасуванню і державна реєстрація, проведена на його підставі.
Відповідно до ст.. 133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.1, ч. 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених судових витрат.
Таким чином, в зв`язку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесений ним судовий збір у розмірі 3524 грн.
Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідачів транспортні витрати представника позивача, які за одну поїздку складають 67,87 грн., матеріалами справи підтверджено присутність представника позивача в суді три рази, отже з відповідачів підлягають стягненню транспортні витрати у сумі 203,61гривень
Керуючисьст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 209, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Державного реєстратора приватного нотаріуса Мангушського районного нотаріального округу Чичекова Савелія Федоровича солідарно на користь Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»судовий збір в розмірі 3524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) гривні.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Державного реєстратора приватного нотаріуса Мангушського районного нотаріального округу Чичекова Савелія Федоровича солідарно на користь Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» судові витрати в розмірі 203 (двісті три) гривні 61 копійку.
Повний текст рішення складено 18.10.2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду.
Суддя Д.О. Демочко