Постанова

Іменем України

10 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 381/544/18-ц

провадження № 61-40494св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

зацікавлені особи: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Фастівської міської ради, Фастівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області,

особи, які подавали апеляційну скаргу: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Київської області від 18 червня 2018 року у складі колегії суддів: Приходька К. П., Таргоній Д. О., Сліпченка О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви і рішень судів

У лютому 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про усиновлення, зацікавлені особи: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області (далі - Орган опіки та піклування ВК Фастівської МР), Фастівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області (далі - Фастівський МВД РАЦС ГТУЮ в Київській області).

Свої вимоги заявники обґрунтовували тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2006 року, спільних дітей не мають. Згідно з висновком служби у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації від 15 вересня 2017 року вони можуть бути кандидатами в усиновлювачі та відповідно до форми електронної реєстраційної картки кандидатів в усиновлювачі зареєстровані в ЄІАС «Діти» від 15 вересня 2017 року за № 055-1007. Бажають усиновити малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дитиною-сиротою, позбавлена батьківського піклування, проживає у прийомній сім`ї та перебуває на первинному обліку служби у справах дітей та сім`ї. Мати малолітньої ОСОБА_5 позбавлена батьківських прав та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батька зазначені зі слів матері. Заявники мають все необхідне для усиновлення та повноцінного виховання дитини. Проживають заявники у житловому будинку, яка належить їхній матері - ОСОБА_7 . Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов, житловий будинок складається із чотирьох житлових кімнат, кухні, вітальні, ванної кімнати, у будинку є всі зручності, меблі, побутова техніка. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам та є сприятливими для нормального розвитку, виховання та проживання дитини. До кримінальної відповідальності вони не притягувались, що підтверджується довідками про відсутність судимості. Ніяких протипоказань за станом здоров`я щодо усиновлення у них не має. ОСОБА_8 пройшла навчання кандидатів в опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, усиновлювачі та отримала рекомендацію Київського обласного центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді про включення її до ЄЕБД. Орган опіки і піклування ВК Фастівської міської ради зробив висновок від 19 лютого 2018 року за № 01.1-38/270 про доцільність усиновлення ними малолітньої ОСОБА_5 і про те, що усиновлення може бути доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітньої дитини-сироти.

Посилаючись на викладене, заявники просили постанови рішення про усиновлення ними малолітньої дитини-сироти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Змінити прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 ». Змінити по-батькові дитини з « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_10 ». Вказати батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказати матір`ю дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянку України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язати Фастівський МВД РАЦС ГТУЮ в Київській області внести до актового запису від 13 лютого 2007 року № 137, складеного на ОСОБА_5 вказані зміни та видати нове свідоцтво про народження.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2018 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено. Усиновлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 09 серпня 2013 року № 387, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, шляхом зміни прізвища дитини з « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 », по батькові з « ОСОБА_5 » на « ІНФОРМАЦІЯ_10 », ім`я, місце та дату народження дитини залишено без змін, а її батьками записано: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 .

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що протягом місяця після взяття ОСОБА_5 на місцевий облік, ніхто не виявив бажання її усиновити або взяти під опіку чи піклування, в зв`язку з чим служба у справах дітей склала в Єдиному банку даних анкету дитини, яка може бути усновлена та подала її до служби у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації. Отже, на час вирішення питання про усиновлення дитини або взяття під опіку чи піклування, ОСОБА_5 проживала у прийомній сім`ї ОСОБА_19 , які на той час не виявили бажання її усиновити або взяти під опіку чи піклування. При з`ясуванні всіх умов, визначених статтею 224 СК України, судом встановлено здатність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, а також, судом установлено, що усиновлення малолітньої ОСОБА_5 не суперечить її інтересам, оскільки заявники проживають у шлюбі, фізично здорові, здатні створити для дитини належний матеріально-побутовий рівень проживання, бажають усиновити дитину, спроможні забезпечити їй належне виховання, навчання та утримання, стабільні та гармонійні умови життя і можуть бути її усиновлювачами.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які не брали участі у розгляді справи, подали апеляційну скаргу.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 18 червня 2018 року рішення суду першої інстанції, скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Апеляційний суд, скасовуючи рішення місцевого суду виходив із того, що під час здійснення процедури усиновлення ОСОБА_5 за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ухвалення Фастівським міськрайонним судом рішення від 26 березня 2018 року, порушено переважне право ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на усиновлення дитини, гарантоване пунктом 1 частиною першою статті 213 СК України. ОСОБА_5 проживала в прийомній сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тривалий час сприймає їх як рідних батьків, інших дітей вважає сестрою і братом. За висновками експерта у родині ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 почувається добре і глибоко прихильна до них. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , належним чином забезпечили соціальний розвиток ОСОБА_5 .

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У липні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Київської області від 18 червня 2018 року, в якій просять скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказують на те, що станом на 26 березня 2018 pоку не було жодних кандидатів в усиновлення ОСОБА_5 , крім їхнього подружжя. Посилання на факт проживання у прийомній сім`ї ОСОБА_19 , не є перешкодою для усиновлення малолітньої дитини, що узгоджується з вимогами СК України та Постанови Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 pоку № 905. Факт перебування у прийомній сім`ї не є перешкодою для її усиновлення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 pоку № 905 «Про затвердження Порядку проведення діяльності з усиновленням та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей», Постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2022 року № 565 «Про затвердження Положення про прийомну сім`ю», про що, напевно, не було відомо апеляційній інстанції та призвело до винесення вочевидь неправосудного рішення. Малолітня ОСОБА_5 проживала у прийомній сім`ї і за це прийомна сім`я отримувала від держави кошти, фактично це була робота сім`ї ОСОБА_19 .

У листопаді 2018 року ВК Фастівської МР подав відзив на касаційну скаргу у якому зазначено, що суд апеляційної інстанції виходив із найвищих інтересів дитини, а саме ОСОБА_5 тривалий час проживала в сім`ї ОСОБА_19 , перебуваючи у прийомній сім`ї ОСОБА_19 була забезпечена родинним спілкуванням (затишком), а також отримала позитивний розвиток спілкування з усіма членами родини, сприймає ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , як рідних батьків.

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали відзив на касаційну скаргу, у якому зазначено, що всі дії служб у справах дітей ВК Фастівської МР та Київської ОДА щодо допуску подружжя ОСОБА_1 до усиновлення ОСОБА_5 мають протиправний характер і не ґрунтуються на жодних документах, а самі дії працівників служб у справах дітей нагадають торгівлю дітьми.

У березні 2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали заяву до якої долучили постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року про скасування висновку Служби у справах дітей та сім`ї ВК Фастівської МР про доцільність усиновлення та відповідність інтересам ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданий службою у справах дітей громадянам ОСОБА_1, як такий, що не відповідає інтересам дитини.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу та надано строк для подання відзивів на касаційну скаргу.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення суду апеляційної інстанції відповідає нормам ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

Судом установлено, що громадяни України, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 02 серпня 2008 року ВК Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 65.

За заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , рішенням ВК Фастівської МР від 20 червня 2013 року № 228, їхній сім`ї наданий статус прийомної.

25 серпня 2016 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ВК Фастівської МР укладений договір про влаштування дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї.

Рішенням ВК Фастівської МР від 25 серпня 2016 року № 335, встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній ОСОБА_5 , влаштування до прийомної сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , закріплення права дитини на житло, встановлення опіки над майном та житлом.

Відповідно до висновку служби у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації від 15 вересня 2017 року № 637 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можуть бути кандидатами в усиновлювачі та відповідно до форми електронної реєстраційної картки кандидатів в усиновлювачі зареєстровані в ЄІАС «Діти» від 15 вересня 2017 року за № 005-1007.

08 лютого 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися із заявою до Служби у справах дітей Фастівської міської ради, в якій виявили бажання усиновити ОСОБА_5 , яка перебуває у їхній родині під опікою з 25 серпня 2016 року згідно з рішенням ВК Фастівської МР № 335.

Відповідно до висновку служби у справах дітей ВК Фастівської МР про можливість бути кандидатом в усиновлювачі від 20 березня 2018 року № 01.1-38/273, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , може бути кандидатом в усиновлювачі дівчинки віком від 0 до 7 років та хлопчика віком від 0 до 9 років.

Згідно з висновком служби у справах дітей ВК Фастівської МР про можливість бути кандидатом в усиновлювачі від 10 квітня 2018 року № 01.1-38/277, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , можуть бути кандидатами в усиновлювачі дівчинки віком від 0 до 8 років та хлопчика від 0 до 10 років.

Нормативно-правове обґрунтування

У частині третій статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованої Верховною Радою України 15 лютого 2011 року, компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини.

Статтею 207 СК України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.

Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сімю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 213 СК України за наявності кількох осіб, які виявили бажання усиновити одну і ту ж дитину, переважне право на її усиновлення має громадянин України в сім`ї якого виховується дитина.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Установивши, що під час здійснення процедури усиновлення ОСОБА_5 за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та під час ухвалення Фастівським міськрайонним судом суду Київської області рішення від 26 березня 2018 року про усиновлення дитини, порушено переважне право ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на усиновлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гарантоване пунктом першим частиною першою статті 213 СК України, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про скасування рішення суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_5 ОСОБА_5 проживала в прийомній сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тривалий час, сприймає їх, як рідних батьків, інших дітей вважає сестрою і братом.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про усиновлення ОСОБА_5 не звернув уваги на пояснення Органу опіки та піклування ВК Фастівської міської ради, наданих у судовому засіданні про те, що ОСОБА_4 , в сім`ї якої проживає дитина, подала заяву до органу опіки та піклування про взяття її на облік як кандидата в усиновлювачі (одноосібно) дівчинки віком від 0 до 7 років та хлопчика від 0 до 9 років, тобто суду першої інстанції були відомі обставини про бажання осіб із прийомної сім`ї усиновити дитину.

Узагальнюючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про усиновлення ОСОБА_5 , оскільки на день ухвалення рішення суду першої інстанції існували обставини, за яких порушено переважне право ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на усиновлення цієї дитини.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновками суду апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи, проте повноваження суду касаційної інстанції стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03).

Розглядаючи зазначену зачву, суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду по суті вирішення указаної заяви та не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначають у касаційній скарзі заявники.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 401, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Київської області від 18 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик