КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/3767/2019 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Журби С.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

у вересні 2017 року ПАТ «Кредобанк» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «Кредобанк»та ОСОБА_3 був укладений договір №5782487 про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 24136 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30,00% (відсотків) річних за користування кредитом, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів, що відповідає дії платіжної картки, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів.

Позивач виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 07 серпня 2017 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 35756 грн. 63 коп., яка складається з наступних складових: неповернута сума кредиту - 24136 грн. 09 коп., прострочені відсотки - 6439 грн. 10 коп., прострочена сума комісії за адміністрування кредиту - 685 грн. 32 коп., 4496 грн. 12 коп. - пеня.

Просило суд, стягнути з відповідача на користь позивача вищезазначену заборгованість.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року, позов ПАТ «Кредобанк» задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 через свого представника подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним та всебічним дослідженням всіх обставин справи та невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що позивачем не у повному обсязі надані докази щодо порядку врегулювання кредитних правовідносин між сторонами, оскільки не надані відповідні Правила надання комплексних банківських послуг, на умови яких міститься пряме посилання в кредитному договорі між сторонами.

На підтвердження факту видачі клієнту кредитних коштів позивач надав копію меморіального ордеру №26330171 від 10 травня 2017 року із якого вбачається, що банком перераховано на рахунок клієнта 24136,09 грн., призначення платежу - віднесення простроченого кредиту за договором №5835711РО/1 від 10 травня 2016 року за призначенням.

Номер і дата договору в графі «призначення платежу» не збігається з тими, що зазначені в наданому позивачем договорі.

Більше того, в розрахунку пені сума боргу за період з 11 травня 2017 року по 30 травня 2017 року вказана в розмірі 29591,10 грн. в той час як кредитний ліміт був наданий позичальнику 10 травня 2017 року в сумі 24136,09 грн., тобто цифри, приведені в розрахунках, не відповідають дійсності, а тому не могли бути покладені судом в основу рішення.

Крім цього, ОСОБА_3 здійснювалось погашення кредитної заборгованості в наступному порядку: - 11 вересня 2017 року - плата відсотків по кредитному договору в сумі 1231,99 грн.; - 11 вересня 2017 року - сплата заборгованості по кредиту, надходження з використанням платіжних карток в сумі 2000 грн.; - 13 листопада 2017 року - оплата відсотків по кредитному договору в сумі 623,52 грн.; - 13 листопада 2017 року - оплата відсотків по кредитному договору в сумі 6615,06 грн.; - 13 листопада 2017 року - повернення кл.кр., сд.№О5835711РО/1, в сумі 12700,22 грн.; - 23 листопада 2017 року - повернення кл.кр. сд.№О5835711РО/1, в сумі 11435,87 грн.

Загальна вартість внесених ОСОБА_3 коштів в рахунок повернення кредиту складає 34 606,66 грн. і ця сума навіть перевищує заявлену позивачем до стягнення суму заборгованості.

Просив скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Кредобанк».

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 був укладений договір №5782487 про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 24 136 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30,00% (відсотків) річних за користування кредитом, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів, що відповідає дії платіжної картки, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів.

Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов'язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором.

Позивач виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером на перерахування готівки, розгорнутим розрахунком заборгованості, рухом коштів по рахунку позичальника, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який як позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов'язання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк.

Відповідач відповідно до умов Кредитного договору засвідчив, що всі умови кредитного договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати.

Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, передбачені кредитним договором, тобто не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту, не погашає всю суму кредиту згідно вимогами Кредитного договору.

Позивачем на виконання умов кредитного договору надсилалися боржнику рекомендовані листи з повідомленням про вручення щодо існуючої заборгованості й необхідністю погасити вказаний борг, проте дані повідомлення відповідачем залишено без уваги та виконання, сума боргу залишилась незмінною.

Судом також встановлено, що відповідач належним чином ознайомлений зі змістом кредитного договору, що засвідчується його особистим підписом, його умови ним не спростовуються.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим існує заборгованість, яку відповідач не спростував.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто законом встановлено, що обов'язковою умовою кредитного договору є сплата процентів.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

У разі порушення відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань за кредитним договором відповідно до ст.1048 ЦК України.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

С.О. Журба