У Х В А Л А

іменем України

11 жовтня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., перевіривши виконання вимог ст.ст. 19, 293, 294, 315 ЦПК України за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку окремого провадження з вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт того, що вона була залучена до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в період з 01.07.1986 р. по 12.07.1986 р.

Зазначає, що встановлення вказаних фактів необхідно заявнику для отримання посвідчення «Інвалід війни». При цьому, посилається на те, що УПСЗН Деснянської РДА в м. Києві відмовило їй у видачі зазначеного посвідчення, посилаючись на ненадання нею документів, що підтверджують факт залучення до формувань цивільної оборони. На підтвердження своїх вимоги, ОСОБА_1 надано до суду судову практику Окружного адміністративного суду м. Києва.

Оглянувши заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що провадження по даній справі не може бути відкрито, виходячи з наступного.

Як вбачається з поданої заяви заявник просить встановити факт залучення до складу Цивільної оборони при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС для отримання статусу та посвідчення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 р. у справі № 761/16799/15-ц).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Ч. 1 ст. 15 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать, зокрема, інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Правовий статус інваліда війни підтверджується відповідним посвідченням, виданим відповідно до Порядку видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року № 302.

У п. 10 зазначеного Порядку визначено, що посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

На підтвердження факту залучення до формувань цивільної оборони для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і для доведення неправомірності відмови заінтересованої особи у наданні заявникові статусу інваліда війни, подаючи до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення,заявник надала копію трудової книжки, копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 р., копію довідки МСЕК щодо встановлення інвалідності, копія експертного висновку про причину захворювання, довідку про роботу в зоні відчуження, копію наказу про відрядження ОСОБА_1 для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідь УПСЗН Деснянської РДА в м. Києві.

З огляду на документи, які додані до заяви вбачається, що заявник звернулась до суду з метою отримання доказу, який би підтверджував правомірність її дій, спрямованих на отримання статусу інваліда війни.

Однак, чинним законодавством визначено інший порядок підтвердження факту участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у певний період, а саме, вирішення питань статусу зазначених осіб віднесено до компетенції конкретного органу, а не суду.

Справи про встановлення фактів участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також статусу ліквідатора, виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, чинним законодавством встановлений позасудовий порядок вирішення даного питання.

У випадку якщо УПСЗН Деснянської РДА в м. Києві отримало від заявника документи, які підтверджують факт її залучення до формувань цивільної оборони для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, проте надала відмову, яку заявник, маючи документальні підтвердження зазначеного факту, вважає безпідставною, вона може оскаржити такі дії управління до адміністративного суду, до повноважень якого належить, зокрема, перевірка законності й обґрунтованості відмови заінтересованої особи та оцінка наданих заявником їй документів як доказів його залучення до формувань цивільної оборони для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Зокрема, зазначений висновок викладено в Постанові Великої палати Верховного суду від 27.03.2019 р. у справі №310/8703/17 (провадження №14-98цс 19).

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи викладене, подана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Керуючись ч. 3 ст. 293, ч.4 ст. 315 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет на веб-сайті суду: http://ds.ki.court.gov.ua/

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали суду складено 11.10.2019 р.

Суддя