ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3683/19 Справа № 205/2812/18 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 липня 2018 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2018 року ПАТ КБ ПриватБанк (найменування якого згодом змінено на АТ КБ ПриватБанк) звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказували, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08 лютого 2012 року банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 3.800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 31 березня 2018 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 85.350 грн.76 коп., де заборгованість за тілом кредиту 3.788 грн.15 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 73.422 грн.10 коп., заборгованість по пені 3.600 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4.040 грн.51 коп. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № б/н від 08 лютого 2012 року у розмірі 85.350 грн. 76 коп. та судовий збір у розмірі 1.762 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 липня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором № б/н від 08 лютого 2012 року у загальному розмірі - 6.977 грн.03 коп., де заборгованість за тілом кредиту 3.788 грн.15 коп. та заборгованість по процентам за користування кредитом 3.188 грн.88 коп.

В задоволені позовних вимог щодо стягнення решти суми процентів, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4.040 грн.51 коп. - штраф (процентна складова) та заборгованості по пені 3.600 грн. відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 144 грн.03 коп.

В апеляційній скарзі АТ КБ ПриватБанк просить змінити заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 липня 2018 року в частині відмови у стягненні заборгованості з частини процентів, пені, штрафів, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов АТ КБ ПриватБанк задовольнити в цій частині позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що позивачем надані належні та допустимі докази по справі, відповідачем ці докази не спростовані; відповідач висловив згоду на укладення договору та засвідчив особистим підписом, що згоден з тим, що заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між позивачем та відповідачем договір про надання банківських послуг; відсутність підпису боржника на Умовах та Правилах надання банківських послуг не свідчить про неукладеність договору; користування кредитними коштами підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга АТ КБ ПриватБанк на заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 липня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 08 лютого 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір шляхом отримання кредитного ліміту на платіжну карту, про що свідчить його особистий підпис в анкеті-заяві (а.с.9).

Позивач наполягав, що у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом на 31 березня 2018 року складає у загальному розмірі 85.350 грн.76 коп., де заборгованість за тілом кредиту 3.788 грн.15 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 73.422 грн.10 коп., заборгованість по пені 3.600 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4.040 грн.51 коп. - штраф (процентна складова).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту станом на 31 березня 2018 року, яка становить 3.788 грн.15 коп. та відсотки за користування кредитом у розмірі, визначеному відповідно до частини першої статті 1048, частини другої статті 1054 ЦК, тобто на рівні облікової ставки Національного банку України в розмірі 3.188 грн.88 коп. Крім того, прийшов до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по пені 3.600 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4.040 грн. 51 коп. - штраф (процентна складова), задоволенню не підлягають, оскільки сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачем, таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами укладено не було.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, як сторона по справі, зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що з матеріалів справи, а саме: з анкети-заяви, заповненої ОСОБА_2 08 лютого 2012 року (а.с.9), вбачається, що поля для заповнення даних стосовно оформлення кредиту, виду картки, зазначення кредитного ліміту є пустими. У вказаній анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відсутня позначка про видачу кредитної картки «Універсальна» або будь-якої іншої картки відповідачу.

За таких обставин, доказів укладення відповідачем та позивачем кредитного договору б/н від 08 лютого 2012 року з встановленим кредитним лімітом 3.800 грн. позивачем всупереч вимог ст.ст.12,81 ЦПК України не надано.

Доказів того, що позивачем був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених вищезазначеним кредитним договором та що саме вищезазначені умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме зазначені умови та правила надання банківських послуг мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, та відповідно, чи брав на себе зобовязання відповідач з повернення кредиту, зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту не надано, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

В силу ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду постановлене без дотримання зазначених вище вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367,374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 липня 2018 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 15 березня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_3