Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2019 Справа №607/21429/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Грицака Р.М. за участю секретаря Білецької Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Чопик Ірина Ярославівна про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та належав померлій на підставі рішення виконавчого комітету В.Березовицької селищної Ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області №28 від 27 червня 1996 року. Вона прийняла спадщину після смерті матері на вказане майно за законом, шляхом вступу у фактичне управління та володіння майном. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину вона звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. Однак постановою від 20 серпня 2019 року №901/02-31 нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. Оскільки вона позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити і визнати за нею право власності на вказане майно.

Ухвалою суду від 11 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити позов. Представник відповідача Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив.

Третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Тернопільським райбюро ЗАГС 12 липня 1973 року ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кипячка Тернопільського району Тернопільської області та її батьками є ОСОБА_4 батько та ОСОБА_2 мати.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого Товстолузькою сільською Радою депутатів трудящих Тернопільського району Тернопільської області Зварич Галина Василівна зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане В ОСОБА_7 Березовицькою селищною Радою народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області 02 січня 1996 року.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №57151489 від 08 серпня 2019 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. заведена спадкова справа №133/2019 після смерті ОСОБА_2 .

Як вбачається із виписки з рішення В.Березовицької селищної Ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області №28 від 27 червня 1996 року за померлою ОСОБА_2 визнано факт належності і встановлено право власності на будівлі, які знаходяться в АДРЕСА_2 , що складаються з цілого житлового будинку та надвірних господарських будівель.

Довідкою №3344 виданою виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області 22 серпня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_3 ) в АДРЕСА_2 . Згідно записів в погосподарських книгах житловий будинок 1922 року забудови.

Суб`єктом господарської діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 (кваліфікаційний сертифікат серії НОМЕР_4 ) 12 серпня 2019 року за замовленням позивача було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (інвентаризаційна справа №900, реєстровий №900 ті - 2019).

Інформаційною довідкою №1104 виданою Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 15 серпня 2019 року встановлено, що за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_3 району Тернопільської області за ОСОБА_2 бюро не проведена.

Згідно довідки №3137 виданою виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області 13 серпня 2019 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала одна і перебувала на реєстраційному обліку до дня смерті в АДРЕСА_3 .

Довідкою №4168 виданою виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області 03 жовтня 2019 року встановлено, що в будинку по АДРЕСА_3 району Тернопільської області ніхто не зареєстрований.

20 серпня 2019 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №901/02-31 відповідно до якої під час розгляду документів поданих позивачем ОСОБА_1 для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та не проведена державна реєстрація права власності. У нотаріуса заведена спадкова справа №133/2019р. від 08 серпня 2019 року, за заявою дочки померлої ОСОБА_1 Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

До правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Враховуючи дату смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) порядок спадкування її майна регулюється нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Як встановлено в судовому засіданні спадкування належного ОСОБА_2 житлового будинку відбувалося за законом, оскільки будь-які заповіти складені не були.

За умовами ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, другий з подружжя та батьки померлого.

Згідно ч.2 ст.553 ЦК УРСР, вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної дії, щодо прийняття спадщини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як роз`яснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

До часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації.

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Таким чином суд встановив, що право власності спадкодавця ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 оформлене відповідно до законодавства чинного на момент закінчення будівництва житлового будинку та момент відкриття спадщини, що підтверджується належними та допустимими доказами, а саме рішенням В.Березовицької селищної Ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області №28 від 27 червня 1996 року відповідно до якого за померлою ОСОБА_2 визнано факт належності і встановлено право власності на будівлі, які знаходяться в АДРЕСА_2 , що складаються з цілого житлового будинку та надвірних господарських будівель та довідкою виданою 22 серпня 2019 року виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області за №3344, з якої випливає факт наявності запису в погосподарській книзі на підставі якого і було видано вищевказане рішення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що позивач, прийняла у спадщину за законом спірний житловий будинок та фактично вступила в управління вказаним спадковим майном, інших спадкоємців, які б прийняли у спадщину спірне майно після померлої ОСОБА_2 не має, однак позивач позбавлений можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, а тому суд приходить до висновку, що право позивача слід захистити, шляхом визнання за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 38,9 кв.м, житловою площею 29,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12-13, 81, 82, 89-90, 95, 141, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 331 ЦК України, ст.ст. 524, 525, 529, 549, 553 ЦК УРСР в редакції 1963 року, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Чопик Ірина Ярославівна про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 38,9 кв.м, житловою площею 29,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Великоберезовицька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ - 04393462, місцезнаходження: вул. С. Бандери, 26, смт. В. Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Чопик Ірина Ярославівна, місцезнаходження: пр-т С. Бандери, 74/119, м. Тернопіль.

Повний текст рішення суду складено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак