ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року м. Чернівці

Справа № 716/1050/18

Провадження №22-ц/822/285/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Перепелюк І.Б., Яремка В.В.

секретар - Скрипка С.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1, відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та витребування майна із чужого незаконного володіння, головуючий у І-й інстанції - Слободян Г.М.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в червні 2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та витребування майна із чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ним було придбано майно: компресор повітряний ємністю 24 л. - 1 шт. вартістю 1000 грн; сидіння автомобільне з поворотним механізмом - 1 шт. вартістю 250 грн; перегородка металева з вікном від автомобіля Пежо Експерт- 1 шт. вартістю 100,00 грн; лампочки для передніх фар Н4 - 6 шт. вартістю 300,00 грн; стіл залізний - 1 шт.; масло гідравлічне - 3л вартістю 420,00 грн; масло трансмісійне - 3л вартістю 380,00 грн; фари протитуманні Пежо Експерт - 2 шт. (квадратні), вартістю 300,00 грн; колодки гальмівні передні і задні Пежо Експерт - 8 шт. вартістю 600,00 грн; колодки гальмівні передні - 4 шт. (ВАЗ) вартістю 200,00 грн; шолом мотоциклетний - 1 шт. вартістю 350,00 грн; мангал переносний чавунний - 1 шт. вартістю 280,00 грн; бачок розпилювач ємністю 8 л. (оранжевий) - 1 шт. вартістю 80,00 грн; вудилища рибальські - 25 шт. загальною вартістю 5000,00 грн; котушки рибальські - 25 шт. вартістю 4000,00 грн; човен резиновий двомісний з веслами - 1 шт. вартістю 2700,00 грн; весла алюмінієві довжиною 2,5 м - 2 шт. вартістю 400,00 грн; заброди (чоботи) неопренові високі - 1 шт. вартістю 600,00 грн; двигуни для човна: вихрь 30 - 1 шт. вартістю 1000,00 грн, вихрь 25 - 1 шт. вартістю 1000,00 грн; риболовні приманки - 50 шт. загальною вартістю 2000,00 грн; риболовне обладнання в пластикових коробках - 4 коробки вартістю 400,00 грн; Ехолот рибальський з батареєю - 1 шт. вартістю 1700 грн; диски від дискової борони - 4 шт.; лампочки для фар Н4 - 4 шт. вартістю 800,00 грн; пневматична гвинтівка гросам - 1 шт. вартістю 1800,00 грн; набір для очистки гвинтівки - 1 шт. вартістю 90,00 грн; чохол для пневматичної гвинтівки - 1 шт. вартістю 180,00 грн; котелок похідний з нержавіючої сталі - 1 шт. вартістю 60,00 грн; набор тарілок на 12 персон із супницею; ліжко металеве розкладне з матрацом - 1 шт. вартістю 1000,00 грн.

Зазначав, що вказане майно на прохання сина - відповідача ОСОБА_3, він надав йому в користування. ОСОБА_3 переніс це майно в господарство своєї дружини ОСОБА_2 за адресою свого проживання: АДРЕСА_1.

Вказував на те, що відповідач ОСОБА_3 до даного часу вищезазначене майно не повернув, а тому просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні належним ОСОБА_1 майном шляхом витребування вказаного майна, зокрема: компресора повітряного ємністю 24 л. - 1 шт. вартістю 1000 грн; сидіння автомобільного з поворотним механізмом - 1 шт. вартістю 250 грн; перегородки металевої з вікном від автомобіля Пежо Експерт- 1 шт. вартістю 100,00 грн; лампочки для передніх фар Н4 - 6 шт. вартістю 300,00 грн; стола залізного - 1 шт.; масла гідравлічного - 3л вартістю 420,00 грн; масла трансмісійного - 3л вартістю 380,00 грн; фар протитуманних Пежо Експерт - 2 шт. (квадратні), вартістю 300,00 грн; колодок гальмівних передніх і задніх Пежо Експерт - 8 шт. вартістю 600,00 грн; колодок гальмівних передніх - 4 шт. (ВАЗ) вартістю 200,00 грн; шолому мотоциклетного - 1 шт. вартістю 350,00 грн; мангалу переносного чавунного - 1 шт. вартістю 280,00 грн; бачка розпилювача ємністю 8 л. (оранжевий) - 1 шт. вартістю 80,00 грн; вудилища рибальського - 25 шт. загальною вартістю 5000,00 грн; котушок рибальських - 25 шт. вартістю 4000,00 грн; човна резинового двомісного з веслами - 1 шт. вартістю 2700,00 грн; весел алюмінієвих довжиною 2,5 м - 2 шт. вартістю 400,00 грн; забродів (чоботи) неопренових високих - 1 шт. вартістю 600,00 грн; двигунів для човна: вихрь 30 - 1 шт. вартістю 1000,00 грн, вихрь 25 - 1 шт. вартістю 1000,00 грн; риболовних приманок - 50 шт. загальною вартістю 2000,00 грн; риболовного обладнання в пластикових коробках - 4 коробки вартістю 400,00 грн; Ехолоту рибальського з батареєю - 1 шт. вартістю 1700 грн; дисків від дискової борони - 4 шт.; лампочек для фар Н4 - 4 шт. вартістю 800,00 грн; пневматичної гвинтівки гросам - 1 шт. вартістю 1800,00 грн; набору для очистки гвинтівки - 1 шт. вартістю 90,00 грн; чохол для пневматичної гвинтівки - 1 шт. вартістю 180,00 грн; котелка похідного з нержавіючої сталі - 1 шт. вартістю 60,00 грн; набору тарілок на 12 персон із супницею; ліжка металевого розкладного з матрацом - 1 шт. вартістю 1000,00 грн.

На зазначене рішення відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, яке ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що вона належним чином не повідомлялася про розгляд справи, в матеріалах справи відсутні докази про належність даного майна на праві власності ОСОБА_1, в матеріалах справи також відсутні докази про заволодіння ОСОБА_2 спірним майном.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зазначене в позові майно позивач надав відповідачу ОСОБА_3 в користування рік тому, однак останній це майно йому не повернув. Оскільки відповідач ОСОБА_3 переніс спірне майно в господарство, яке знаходиться в АДРЕСА_1 і належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2, майно слід витребувати з її господарства.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи, суд дійшов його внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення процесуального права, що згідно з п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до частини 2 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

Згідно з частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" судам роз'яснено, що відповідно до ст. 387 ЦК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову з огляду на те, що позивачем жодних доказів на підтвердження та обґрунтування позовних вимог не представлено.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що зазначені позивачем ОСОБА_1 речі існують в наявності, наділені певними ознаками та характеристиками. Жодних доказів придбання зазначених речей немає.

Так, в матеріалах справи відсутні докази придбання ОСОБА_1 переліченого в позові майна, що він переніс це майно в господарство ОСОБА_2, яке знаходиться в АДРЕСА_1, і що відповідачка заволоділа майном, яке позивач бажає у неї витребувати.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про невідповідність вказаних висновків суду першої інстанції вимогам матеріального та процесуального права, є обгрунтованими, а тому рішення суду першої інстанції, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 376 ЦПК України, слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на викладене, з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 слід стягнути 1 057,20 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 057 (одна тисяча п'ятдесят сім) гривень 20 копійок у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повної постанови - 14 березня 2019 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Б. Перепелюк

В.В. Яремко