Справа № 226/375/19
Провадження № 2/226/283/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 березня 2019 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Рибкіна О.А.,

за участю секретаря Орлової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мирноградвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Мирноградвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що в період з 16.06.2011 року по 20.10.2018 року він працював у відокремленому підрозділі «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля». 20.10.2018 року його було звільнено за ч.1 ст.38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням. При звільненні відповідач своєчасно не провів з ним повний розрахунок, чим порушив вимоги ст.ст.47, 116 КЗпП України щодо повного розрахунку в день звільнення. Відповідач здійснив з ним повний розрахунок тільки 13.12.2018 року. Згідно довідки відповідача його середньоденна заробітна плата становить 406,60 грн. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, відповідач повинен виплатити йому його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином відповідач повинен йому сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 21.10.2018 року по 12.12.2018 року включно у розмірі 14637,60 грн. із розрахунку: 406,60 грн. х 36 робочих днів за час затримки розрахунку з часу звільнення до повного розрахунку. Просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 14637,60 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 16.06.2011 року по 20.10.2018 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем, працював гірником підземним з повним робочим днем у шахті, був звільнений за власним бажанням згідно ч.1 ст.38 КЗпП України (а.с. 6-8).

Згідно довідки відповідача, середньоденна заробітна плата позивача становить 406,60 грн. Повний розрахунок з позивачем по заробітній платі проведено 13.12.2018 року (а.с. 11, 12).

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, враховуючи що відповідачем повний розрахунок з позивачем було проведено 13.12.2018 року, тому за період з 21.10.2018 р. по 13.12.2018 р. позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 15857,40 грн., виходячи із розрахунку: 406,60 грн. х 39 робочих днів за період з 21.10.2018 р. по 13.12.2018 р.

Але позивачем заявлена вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 14637,60 грн. Тому суд з урахуванням ст. 13 ЦПК України вважає необхідним задовольнити позов в межах заявлених позовних вимог в сумі 14637,60 грн.

Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 768,40 грн.

На підставі ст.ст.116, 117 КЗпП України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до Державного підприємства «Мирноградвугілля», місцезнаходження: 85320, м.Мирноград Донецької області, вул.Соборна, 1, , про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.10.2018 р. по 13.12.2018 р. у розмірі 14637 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять сім) грн. 60 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.03.2019 року.

Суддя О.А.Рибкін