Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 495/47/18

провадження № 61-44378св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - відділ освіти, науки, молоді та спорту Білгород-Дністровської районної державної адміністрації,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Салганська загальноосвітня школа І-ІІ ступеня Білгород-Дністровського району,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року у складі судді Боярського О. О. та постанову Апеляційного суду Одеської області від 28 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Колеснікова Г. Я., Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відділу освіти, науки, молоді та спорту Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Салганська загальноосвітня школа І-ІІ ступенівБілгород-Дністровського району (далі - Салганська ЗОШ), про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтований тим, що із січня 2015 року вона перебувала у трудових відносинах із Салганською ЗОШ, працюючи на посаді учителя географії, а з 01 вересня 2017 року і дотепер працює за сумісництвом в Шабському навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія» Білгород-Дністровського району (далі - Шабський НВК).

Наказом в.о. начальника Відділу освіти, науки, молоді та спорту Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 04 грудня 2017 року № 437-к її було звільнено з посади вчителя географії Салганської ЗОШ з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 41 КЗпП України, - вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи.

Її звільнення з роботи є незаконним, факт психологічного та фізичного насилля щодо малолітніх учнів вона не визнала, з огляду на те, що факти спричинення тілесних ушкоджень учням 5-го класу Салганської ЗОШ перевірялись у кримінальному провадженні і не знайшли свого підтвердження.

Висновок відповідача про вчинення нею аморального проступку є припущенням, яке ґрунтується лише на свідченнях неповнолітніх учнів школи та їх батьків, які є сторонами спору, тобто заінтересованими особами, а не на належним чином зібраних та задокументованих у законний спосіб конкретних фактах, просила поновити її на посаді вчителя географії та стягнути на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Короткий змістрішення суду першої інстанції

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року у позові відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що звільнення позивача з посади відбулося законно, оскільки застосування ОСОБА_1 19 вересня 2017 року у навчально-виховному процесі психологічного та фізичного насильства щодо трьох учнів 5-го класу підтверджено наданими відповідачем доказами, що такий аморальний проступок є недопустимим для педагога.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 28 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що твердження позивача про недоведеність її вини у психологічному та фізичному насильстві щодо малолітніх учнів через закриття кримінального провадження за відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, є помилковими, оскільки підставою звільнення позивача є вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, який полягав у тому, що ОСОБА_1 нецензурно та образливо висловлювалась стосовно етнічної ромки ОСОБА_4 та била останню, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 долонею по голові, а після скоєння зазначеного насильства заборонила присутнім у класі учням розповідати будь-кому про цей інцидент, погрожуючи їм фізичною розправою. Образи, фізичне насильство та залякування дітей є неприпустимими, тим більше до дітей 10-річного віку, оскільки такий вплив травмує дитячу психіку, його наслідком є шкода їх здоров`ю та психоемоційному стану, формування негативних стереотипів поведінки.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з касаційною скаргою на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 28 серпня 2018 року, просила скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Рух справи в суді касаційної інстанції

24 вересня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2

05 вересня 2019 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що звільнення ОСОБА_1 на підставі наказу відділу освіти, науки, молоді та спорту Білгород-Дніпровської районного державної адміністрації від 04 грудня 2017 року № 437-к є незаконним та безпідставним у зв`язку з тим, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя.

Наслідком звільнення позивача з посади вчителя географії Салганської ЗОШ є позбавлення можливості реалізувати своє право на працю з метою забезпечення достатнього життєвого рівня як для себе, так і для членів сім`ї, можливості отримувати заробітну плату, що ставить її та членів родини в скрутне матеріальне становище.

Суд першої та апеляційної інстанцій не застосували до спірних правовідносин Загальну декларацію прав людини, Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права, Конституцію України.

Акт службової перевірки не міг бути підставою для прийняття відповідачем рішення про звільнення її із займаної посади в загальноосвітньому навчальному закладі, оскільки жодних правових підстав для проведення стосовно неї службового розслідування з відстороненням від роботи у нього не було.

Проводячи службове розслідування, відповідач не врахував вимог частини першої статті 46 КЗпП України, якою встановлено вичерпний перелік обставин, за яких працівника може бути відсторонено від роботи. Серед зазначених обставин немає таких підстав, як вчинення працівником ніби то аморального проступку, надходження від керівника загальноосвітнього навчального закладу звернень, будь-яких доповідних записок тощо.

Ані акт службового розслідування, який став підставою для звільнення позивача, ані документи або інформація, на підставі яких він був складений, не містять посилань на належним чином доведені та підтверджені конкретні факти вчинення позивачем аморального проступку, не сумісного з продовженням роботи, як підстави для розірвання з нею трудового договору.

Твердження стосовно застосування позивачем фізичного, морального та психологічного насилля щодо деяких учнів Салганської ЗОШ ґрунтується лише на свідченнях заінтересованих осіб, у тому числі самих неповнолітніх учнів та їх батьків, які є сторонами спору, а не на належним чином зібраних та задокументованих у законний спосіб конкретних фактах, в тому числі і правоохоронними органами. У вироку суду зазначено, що вини та причетності позивача до нанесення тілесних ушкоджень неповнолітнім учням немає.

Звільнення не може бути законним, якщо проведено лише на підставі загальної оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами. Аморальний проступок повинен бути підтверджений фактами, проте таких немає.

Доводи інших учасників справи

Заперечення на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надходили.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що14 січня 2015 року ОСОБА_1 прийнято на роботу до Салганської ЗОШ на посаду вчителя географії, а з 01 вересня 2017 року - вчителем географії до Шабського НВК за сумісництвом.

20 вересня 2017 року відбулися збори батьків постраждалих учнів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які написали колективну заяву на ім`я директора школи з проханням застосувати заходи стосовно учителя ОСОБА_1 та звільнити її, оскільки вона висловлювалася у присутності та на адресу дітей нецензурними словами, ображала та застосувала до них силу.

22 вересня 2017 року до відділуосвіти, науки, молоді та спорту Білгород-Дністровської районної державної адміністрації надійшло повідомлення Комунального закладу «Білгород-Дністровська центральна районна лікарня» (далі - КЗ «Білгород-Дністровська РЦЛ») від 21 вересня 2017 року №1717, щодо звернення до лікувального закладу дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з приводу застосування сили учителем.

22 вересня 2017 року на засіданні трудового колективу Салганської ЗОШ прийнято рішення про надання клопотання до відділу освіти з приводу звільнення з посади учителя географії ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю та етики вчителя, що підтверджується протоколом № 4. Відповідне звернення в той же день надіслане до відділу освіти, науки, молоді та спорту Білгород-Дністровської районної державної адміністрації.

22 вересня 2017 року відділомосвіти, науки, молоді та спорту Білгород-Дністровської районної державної адміністрації виданий наказ № 188 «Про створення комісії по перевірці фактів, викладених у службовій записці директора Салганської ЗОШ».

26 вересня 2017 року до відділуосвіти, науки, молоді та спорту Білгород-Дністровської районної державної адміністрації надійшло письмове звернення батьків учнів Салганської ЗОШ, щодо звільнення учителя природознавства та географії ОСОБА_1 за порушення педагогічної дисципліни, аморальної поведінки стосовно учнів, їх приниження, фізичне і психологічне насилля, яке мало місце 19 вересня 2017 року на уроці географії у 5-му класі.

Наказом начальника відділу освіти, науки, молоді та спорту Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Федоровою Л. В. від 25 вересня 2017 року № 189/1-08 внесено зміни до наказу № 188 та, створено комісію при відділі освіти, науки, молоді та спорту щодо проведення службового розслідування та перевіркифактів, викладених у службовій записці директора Салганської ЗОШ.

Наказом начальника відділу освіти, науки, молоді та спорту Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Федоровою Л. В. від 26 вересня 2017 року № 190/1-08 «Про відсторонення від виконання посадових обов`язків вчителя географії ОСОБА_1 » відсторонено після виходу з лікарняного від виконання посадових обов`язків вчителя географії Салганської ЗОШ та Шабського НВК ОСОБА_1на період проведення службової перевірки фактів, викладених у службовій записці директора Салганської ЗОШ щодо неналежного виконання службових обов`язків таперевищення повноважень.

04 грудня 2017 року позивача звільнено з посади вчителя географії Салганської ЗОШ за вчинення аморального проступку, не сумісного з продовженням роботи, на підставі пункту 3 частини першої статті 41 КЗпП України (т. 1, а. с. 19). Підставою прийняття наказу стали: акт службової перевірки фактів, викладених у службовій записці директора Салганської ЗОШ 20 вересня 2017 року щодо неналежного виконання посадових обов`язків, перевищення повноважень вчителем географії ОСОБА_1 , від 22 листопада 2017 року та копія протоколу засідання профспілкової організації Салганської ЗОШ від 01 грудня 2017 року № 8 про згоду на звільнення.

Підставою для встановлення судом першої інстанції факту вчинення ОСОБА_1 , яка безпосередньо виконувала виховні функції, аморального проступку щодо трьох учнів 5-го класу, що мав місце у школі 19 вересня 2017 року,стали: звернення ОСОБА_10 до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області про заподіяння 19 вересня 2017 року ОСОБА_1 його сину ОСОБА_5 у школі тілесних ушкоджень; протоколи бесіди з учнями 5-го класу Салганської ЗОШ малолітніми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (всього 9 осіб) від 20 вересня 2017 року у присутності їх законних представників та педагога; медична картка амбулаторного хворого № 199 на ім`я ОСОБА_5 , в якій лікарем-педіатром 20 вересня 2017 року зі слів останнього записано про фізичне насилля щодо нього з боку вчителя на уроці природознавства; лист головного лікаря КЗ «Білгород-Дністровська РЦЛ» від 21 вересня 2017 року до відділу освіти, науки, молоді та спорту Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, де зазначено, що 20 вересня 2017 року на прийом до лікаря-педіатра звернулась мати з дитиною ( ОСОБА_5 ) з приводу застосування фізичної сили вчителем; довідка КЗ «Білгород-Дністровська РЦЛ» від 22 вересня 2017 року № 286 про встановлення ОСОБА_5 , 2006 року народження, діагнозу: забій м`яких тканин голови та звільнення його від занять; протоколів допиту малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 25 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні № 0003258 за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, у присутності їх законних представників та педагога; звернення та заяви батьків учнів, голови правління Одеського обласного Ромського конгресу, колективу Салганської ЗОШ; акт службової перевірки від 22 листопада 2017 року, якою встановлено, що 19 вересня 2017 року під час проведення уроку природознавства у 5-му класі Салганської ЗОШ учитель географії ОСОБА_1 вчинила психологічне та фізичне насилля щодо учнів цього класу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у присутності інших шести учнів 2006 2007 року народження , яке полягає в тому, що ОСОБА_1 нецензурно та образливо висловлювалась стосовно етнічної ромки ОСОБА_4 та била її, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 долонею по голові. Після скоєння зазначеного насилля педагог заборонила присутнім у класі учням розповідати будь-кому про цей інцидент, погрожуючи фізичною розправою; показань допитаної в суді свідка ОСОБА_9 про обставини насилля в школі 19 вересня 2017 року, які їй стали відомі зі слів малолітнього сина ОСОБА_5 ; показань допитаних в суді свідків - педагогів школи ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , а також фахівця із соціальної роботи Білгород-Дністровського районного центру соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді ОСОБА_20 про обставини насилля, що мало місце 19 вересня 2017 року в Салганській ЗОШ щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які їм стали відомі як членам комісії зі слів малолітніх учнів 5-го класу (т. 1, а. с.21-25, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 90, 91, 94, 95, 104-105, 106, 107, 115-116, 121-123, 197, т. 2, а. с. 19, 39-41).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (стаття 13 ЦПК України).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин другої та третьої статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 54 Закону України «Про освіту» визначено, що педагогічною діяльністю можуть займатися особи з високими моральними якостями.

Засадами державної політики у сфері освіти та принципами освітньої діяльності є, зокрема, формування поваги до прав і свобод людини, нетерпимості до приниження її честі та гідності, фізичного або психічного насильства, а також до дискримінації за будь-якими ознаками (стаття 6 Закону України «Про освіту»).

Морально-духовне становлення дітей, учнівської молоді, їх підготовка до активної, творчої, соціально значущої, сповненої особистісного сенсу життєдіяльності є найважливішими складовими розвитку суспільства та держави.

Особи, трудовим обов`язком яких є виховання, повинні бути не тільки висококваліфікованими спеціалістами, а й людьми високої духовності та моральних переконань. Особистий приклад викладача, його авторитет і високоморальна поведінка мають виключно важливе значення у формуванні впливу на молодь, становлять ту виховну силу, яку не можна замінити підручниками. Працівник, який виконує виховні функції, повинен постійно слідкувати за собою, відчувати, що його поведінка перебуває під контролем тих, кого він виховує, а також суспільства в цілому.

Законом України «Про освіту», зокрема статтею 54, визначено права та обов`язки педагогічних, науково-педагогічних і наукових працівників, інших осіб, які залучаються до освітнього процесу. Однак ця норма не передбачає право педагогічного працівника принижувати честь та гідність, завдавати будь-яких форм насильства, що шкодять здоров`ю здобувачу освіти. Відповідно до статті 56 цього Закону педагогічні та науково-педагогічні працівники зобов`язані настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи.

Відповідно до статті 4 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1982 року № 158 «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця» трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

Верховний Суд виходить з того, що трудове законодавство не визначає поняття аморального проступку. Таке визначення є оціночною категорією. Аморальним проступком є винне діяння, що суперечить загальноприйнятим нормам і правилам, порушує моральні устої суспільства, моральні цінності, які склалися в суспільстві, і суперечить змісту трудової функції, дискредитуючи службово-виховні, посадові повноваження відповідного кола осіб.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що ОСОБА_1 нецензурно та образливо висловлювалась стосовно етнічної ромки ОСОБА_4 і била її, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 долонею по голові, а після скоєння зазначеного насилля заборонила присутнім у класі учням розповідати будь-кому про цей інцидент, погрожуючи їм фізичною розправою.

Верховний Суд зауважує, що така поведінка позивача не узгоджується з педагогічною етикою, мораллю, з повагою гідності дитини, учня.

Доводи касаційної скарги, що звільнення позивача порушує її право на працю та право на достатній життєвий рівень, спростовуються обставинами, встановленими судами під час розгляду справи та оцінки фактів неетичної та аморальної поведінки ОСОБА_1 під час виконання нею професійних обов`язків вчителя.

Згідно із статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Суди встановили вчинення ОСОБА_1 аморального проступку, тому з нею розірвано трудовий договір відповідно до закону.

Доводи касаційної скарги, що у відповідача не було підстав для відсторонення позивача від роботи та проведення службової перевірки, не впливають на висновок суду про підставу звільнення.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про освіту» керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень, зокрема, організовує діяльність закладу освіти; сприяє здоровому способу життя здобувачів освіти та працівників закладу освіти.

Відповідно до статті 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі, зокрема, в інших випадках, передбачених законодавством.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до поданої директором Салганської ЗОШ службової записки від 20 вересня 2017 року щодо неналежного виконання посадових обов`язків та перевищення повноважень учителем географії ОСОБА_1 роботодавець відділ освіти, науки, молоді та спорту Білгород-Дністровської районної державної адміністрації мав право ініціювати проведення службового розслідуваннящоб перевірити факти, наведені в документахтавстановити, чи справді ОСОБА_1 винна.

Отже, на підставі зазначених документів керівник навчального закладу видав наказ про відсторонення від виконання нею посадових обов`язків вчителя географії.

Керівник відділу освіти, науки, молоді та спорту Білгород-Дністровської районної державної адміністрації наказом від 22 вересня 2017 року, з урахуванням змін відповідно до наказу від 25 вересня 2017 року, утворив комісію у складі 7 осіб щодо перевірки фактів, викладених у службовій записці керівника школи. Для організації проведення службового розслідування керівник відділу як на методичний документ обґрунтованопослався на Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950 (т.1, а. с. 70, 93).

Відповідно до матеріалів службового розслідування та долучених до нього документів 22 листопада 2017 року зазначена комісія склала акт, в якому зроблено висновок про наявність в діях ОСОБА_1 аморального проступку, який разом із протоколом № 8 від 01 грудня 2017 року про згоду на звільнення від профспілкової організації Салганської ЗОШ і став підставою для наказу роботодавця про розірвання трудового договору згідно з пунктом 3 частини першої статті 41 КЗпП України (т. 1, а. с. 21-23, 133).

Отже, відсторонення ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків проведено відповідно до статті 46 КЗпП України.

Доводи касаційної скарги, що до спірних правовідносин не можна було застосовуватипостанову Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950, якою затверджено Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не спростовують вчинення учителем географії аморального проступку, і не порушило права ОСОБА_1 , оскільки дії керівника при його застосуванні були направлені на перевіркуфактів, викладених у службовій записці директора Салганської ЗОШ щодо неналежного виконання службових обов`язків, перевищення ОСОБА_1 повноважень.

Доводи, що кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, було закрите у зв`язку з тим, що в діях позивача відсутній склад кримінального правопорушення, оскільки в учня ОСОБА_5 відсутні тілесні ушкодження, тому відповідач не повинен був звільняти позивача за вчинений аморальний проступок, не заслуговують на увагу у зв`язку із встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставинами, що слугували підставами звільнення позивача за пунктом 3 частини першої статті 41 КЗпП України.

У постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 6-3135цс16 зроблено висновок, що працівники, які виконують виховну функцію, - вчитель, педагог, вихователь - зобов`язані бути людиною високих моральних переконань та бездоганної поведінки. Особистий приклад викладача та його авторитет і високоморальна поведінка мають виключно важливе значення у формуванні свідомості молоді. Тому якщо педагог недостойною поведінкою скомпрометував себе перед учнями, іншими особами, порушив моральні норми, втратив тим самим авторитет, дискредитував себе як вихователь, він може бути звільнений з роботи за пунктом 3 частини першої статті 41 КЗпП України. З підстав вчинення аморального проступку, не сумісного з продовженням такої роботи, можуть бути звільнені лише ті працівники, які займаються виховною діяльністю, наприклад, вихователі, вчителі, викладачі, практичні психологи, соціальні педагоги, майстри виробничого навчання, методисти, педагогічні працівники позашкільних закладів. Звільнення не може бути визнано правильним, якщо воно проведено лише внаслідок загальної оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах першої та апеляційної інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на встановлених у справі обставинах, досліджених у судовому засіданні доказах.

Верховний Суд вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанцій про відмову в позові, зводяться до власного тлумачення закону.

Статтею 89 ЦПК України установлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскаржувані судові рішення містять висновки щодо оцінки доказів у їх сукупності, визначення правовідносин між сторонами, застосування норм матеріального і процесуального права, відповідають вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності, обґрунтованості, справедливості, оскільки фізичне застосування позивачем сили стосовно трьох учнів 5-го класу, їх приниження та образа, є несумісними з продовженням позивачем роботи педагогом.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваних судових рішень не встановлено, що суди при розгляді справи допустили порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини, тому Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 28 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко