ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» березня 2019 року

м. Харків

справа № 643/5705/18-ц

провадження № 22ц/818/1699/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.

за участю секретаря - Ігнатової Т.В.

учасники справи:

позивач -ОСОБА_1,

відповідач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,

треті особи - Департамент комунального господарства Харківської міської ради, Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2018 року у складі судді Довготько Т.М.

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», треті особи: Департамент комунального господарства Харківської міської ради, Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради про захист прав споживачів, про зобов'язання здійснити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що йому призначена субсидія на період з травня 2017 року по квітень 2018 року, згідно якої зроблений розрахунок вартості спожитих сім?єю послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Вказав, що вартість послуг за постачання теплової енергії його сім?ї повинна складати 1836,32 грн., вартість за постачання гарячої води - 709,92 грн., всього 2546,24 грн., отже, він має сплачувати відповідачеві 347,70 грн. за отримане опалювання та 134,42 грн. за користування гарячою водою.

Зазначив, що відповідач всупереч встановлених у 2018 році розрахунків почав втричі підвищувати вартість житлово-комунальних послуг його сім?ї, що призвело до заборгованості з оплати комунальних платежів.

Вказав, що відповідач за березень 2018 року в протиправний спосіб нарахував йому суму до сплати за опалення у розмірі 1753,47 грн. замість необхідних 347,70 грн., а за гарячу воду - 750,72 грн. замість 134,42 грн.; за лютий 2018 року відповідач в протиправний спосіб нарахував йому суму до сплати за опалення у розмірі 1538,19 грн. замість необхідних 347, 70 грн., а за гарячу воду - 750, 72 грн. замість 134,42 грн.

Зазначив, що з приводу нарахування йому відповідачем ціни за не отримані у такому обсязі тепло та гарячу воду він звертався зі скаргою до Харківського міського голови, проте, йому лише повідомили про заборгованість в сумі 2732,07 грн., при цьому не з'ясовано, на якій підставі відповідач нарахував йому сплату за спожите тепло втричі більше, ніж він повинен був сплатити, не зобов'язано відповідача здійснити перерахунок зайво нарахованих сум, та не встановлено, чи не була занижена йому субсидія.

Вказав, що той факт, що до відповідача не надходили показання лічильника гарячої води, не звільняє його від відповідальності за завищення ціни за надані житлово-комунальні послуги.

Просив зобов'язати Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» здійснити перерахунок нарахованих йому сум до сплати за лютий 2018 року за опалення квартири АДРЕСА_1, які є найвищими за встановлену Управлінням праці та соціального захисту населення адміністраціїМосковського району м. Харкова нормою наданої субсидії шляхом зменшення нарахованої йому до сплати суми в розмірі 1538,19 грн. до встановленого обов'язкового платежу визначеної субсидії в розмірі 347,70 грн.; зобов'язати Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» здійснити перерахунок нарахованих йому сум до сплати за березень 2018 року за опалення квартири АДРЕСА_1, які є найвищими за встановлену Управлінням праці та соціального захисту населення адміністраціїМосковського району м. Харкова нормою наданої субсидії шляхом зменшення нарахованої йому до сплати суми в розмірі 1753,47 грн. до встановленого обов'язкового платежу визначеної субсидії в розмірі 347,70 грн.; зобов'язати Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» здійснити перерахунок нарахованих йому сум до сплати за лютий 2018 року за подачу гарячої води у квартиру АДРЕСА_1, які є найвищими за встановлену Управлінням праці та соціального захисту населення адміністраціїМосковського району м. Харкова нормою наданої субсидії шляхом зменшення нарахованої йому до сплати суми в розмірі 750,72 грн. до встановленого обов'язкового платежу визначеної субсидії в розмірі 134,42 грн.; зобов'язати Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» здійснити перерахунок нарахованих йому сум до сплати за березень 2018 року за подачу гарячої води у квартиру АДРЕСА_1, які є найвищими за встановлену Управлінням праці та соціального захисту населення адміністраціїМосковського району м. Харкова нормою наданої субсидії шляхом зменшення нарахованої йому до сплати суми в розмірі 750,72 грн. до встановленого обов'язкового платежу визначеної субсидії в розмірі 134,42 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, і як доводи апеляційної скарга виклав позовні вимоги.

28 лютого 2019 року від відповідача до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач вважав, що рішення суду є законним, а апеляційна скарга - необгрунтованою. При цьому посилався на те, що призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, тому тільки Управління визначає суму субсидії. Якщо теплоспоживання у розрахунковому періоді перевищує встановлену соціальну норму, споживач додатково сплачує за опалення використане понад норму. Нарахування за послуги постачання гарячої води у разі відсутності у виконавця послуги показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період нарахування споживачу виконуються за нормами споживання. У лютому - квітні 2018 року споживачі не надавали показання приладів обліку, тому нарахування виконані за нормами споживання. Якщо будуть надані показання приладів обліку гарячої води, нарахування за гаряче водопостачання за лютий - квітень 2018 року будуть скориговані.

В судове засідання учасники справи не з'явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. Заяв про відкладення справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надійшло.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що позивачем не надано доказів того, що відповідачем неправомірно підвищено вартість житлово-комунальних послуг та невірно нараховану вартість за отримані послуги.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1, є користувачем послуг, що надаються Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» та на його ім'я відкрито особовий рахунок НОМЕР_1.

Опалювальна площа вищезазначеної квартири - 79,7 кв.м., у квартирі зареєстровано 6 осіб.

З повідомлення про призначення субсидії на житлово-комунальні послуги до особової справи №40028 вбачається, що Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради ОСОБА_1 призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з травня 2017 року по квітень 2018 року включно. Встановлено плату в межах норм споживання: за послуги теплопостачання 1836,32 грн. за 1,4771 Гкал, за постачання гарячої води - 709,92 грн. за 9,6000 куб. м. Розмір субсидії з листопада 2017 року по березень 2018 року включно щомісячно склав 2881,67 грн., в тому числі на послуги теплопостачання - 1488,62 грн., обов'язковий платіж - 347,70 грн., на послугу постачання гарячої води - 575,50 грн., обов'язковий платіж - 134,42 грн.

З відповіді Департаменту комунального господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 20 квітня 2018 року №С11-13547/11808-31 на звернення ОСОБА_1 вбачається, що за інформацією Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» за його адресою нарахування за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води проводяться відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, згідно з показанням будинкового приладу обліку теплової енергії та квартирних приладів обліку гарячої води, з урахуванням субсидії, що надходить на його особовий рахунок.

За період з лютого по березень 2018 року показання приладів обліку гарячої води, встановлених за вказаною адресою, до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» не надходили. Після надання до підприємства показань приладів обліку нарахування будуть скориговані.

Станом на 01 квітня 2018 року за особовим рахунком ОСОБА_1 заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води складала 2732,07 грн.

З копій рахунків Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на ім'я ОСОБА_1 за послуги з теплопостачання вбачається, що у лютому 2018 року за послуги опалення нараховано 3016,80 грн., субсидія склала 1478,61 грн., всього - 1538,19 грн., перерахунок - 252,84 грн.; за послуги з постачання гарячої води нараховано 1319,22 грн., субсидія склала 568,50 грн., всього - 750, 72 грн. Всього нараховано у лютому 2018 року - 2541,75 грн.

У березні 2018 року за послуги опалення нараховано 3232,08 грн., субсидія склала 1478,61 грн., всього - 1753,47 грн., перерахунок - 227,88 грн.; за послуги з постачання гарячої води нараховано 1319,22 грн., субсидія склала 568,50 грн., всього - 750, 72 грн. Всього нараховано у березні 2018 року - 2732,07 грн.

При цьому у рахунках зазначено, що споживачем не надано показання квартирного лічильника - водоміру з лютого 2018 року, нарахування за ці місяці проведено за нормами споживання з урахуванням кількості зареєстрованих. Перерахунок за показаннями квартирного лічильника - водоміру буде проведено тільки після надання його показань.

Як вбачається з довідки про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання, заборгованість за послуги з опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням субсидії станом на 01 травня 2018 року склала 4364,01 грн. (а. с. 36).

За визначенням, наданим у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг (стаття 3).

Відповідно до статей 67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію тощо) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року та пункту 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржника покладено певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.

Згідно пункту 3 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 , призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад.

Відповідно до пункту 15 Положення у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов'язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії (крім випадків нарахування плати за послугу з централізованого опалення за відсутності засобів обліку теплової енергії з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря відповідно до пунктів 40-48 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, коли одержувач субсидії повинен щомісяця сплачувати за централізоване опалення обов'язкову частку платежу).

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» встановлено соціальні норми житла та соціальні нормативи, в межах яких держава надає громадянам пільги або субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 Постанови установлено соціальну норму житла, в межах якої держава надає громадянам субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив, для: оплати житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; витрат на управління багатоквартирним будинком - 13,65 кв. метра загальної площі на одну особу та додатково 35,22 кв. метра на домогосподарство; оплати комунальних послуг - послуг з постачання теплової енергії для централізованого опалення; з постачання та розподілу природного газу або постачання та розподілу електричної енергії для індивідуального опалення незалежно від джерела та виду енергії - 13,65 кв. метра опалюваної площі на одну особу та додатково 35,22 кв. метра на домогосподарство.

Підпунктами 1 та 3 пункту 3 Постанови встановлено соціальні нормативи, в межах яких держава надає громадянам пільги або субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком: для централізованого та індивідуального опалення (теплопостачання): у разі використання теплової енергії для централізованого опалення (теплопостачання) абонентами, житлові будинки яких обладнані будинковими та/або квартирними приладами обліку, - 0,0431 Гкал на 1 кв. метр опалюваної площі на місяць в опалювальний період; для користування послугами з централізованого постачання гарячої води - 1,6 куб. метра на одну особу на місяць.

Пунктом 3 Постанови визначено, що у залежності від особливостей регіонів та типу будівель соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами визначаються з урахуванням коригуючих коефіцієнтів, який для Харківської області для будинків 5-ти та більше поверхів становить 0,43, у редакції Постанови, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, субсидія для мешканців житлових будинків 5 поверхів та вище у м. Харкові надається на 0,018533 Гкал/кв.м. у місяць за опалювальний період (0,0431 х 0,43).

Враховуючи, що норма житла, в межах якої держава надає громадянам субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, складає 13,65 кв. метра загальної площі на одну особу та додатково 35,22 кв. метра на домогосподарство, та у квартирі позивача, опалювальна площа якої становить 79,70 кв. м., зареєстровано 6 осіб, субсидія надається йому на всю опалювальну площу квартири (13,65 х 6 +35,22 = 117,12 кв. м., що перевищує площу квартири позивача).

Таким чином, норма споживання теплової енергії у розрахунковий місяць, на яку надається субсидія у лютому-березні 2018 року, становить 79,70 х 0,018533 = 1,46781 Гкал.

Враховуючи, що тариф на послуги теплопостачання за наявності приладу обліку складає 1238,88 грн. за 1 Гкал, норма споживання теплової енергії, на яку надається субсидія у розрахунковий період, становить 1238,88 х 1,46781 = 1818,44 грн.

Отже, у разі, якщо теплоспоживання у розрахунковому місяці перевищує встановлену соціальну норму, споживач додатково сплачує за опалення, використане понад норму.

Як вбачається з рахунків Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на ім'я ОСОБА_1 у лютому 2018 року витрачено на опалення 2,43510 Гкал, нараховано до сплати 3016,80 грн., субсидію надано у розмірі 1478,61 грн., сума до сплати з урахуванням наданої субсидії склала 1538,19 грн. У березні 2018 року витрачено на опалення 2,60887 Гкал, нараховано до сплати 3232,08 грн., субсидію надано у розмірі 1478,61 грн., сума до сплати з урахуванням наданої субсидії склала 1753,47 грн.

Аналізуючи вищевикладені обставини, слід дійти висновку про безпідставність доводів позивача щодо незаконнного підвищення відповідачем вартості житлово-комунальних послуг та необхідності сплати наданих послуг у розмірі обов'язкового платежу.

Оскільки обов'язок сплати послуг теплопостачання, наданих у розмірі, що перевищує встановлену соціальну норму, покладається на споживача, вимоги ОСОБА_1 щодо перерахунку нарахованих йому сум до сплати за лютий та березень 2018 року за опалення квартири шляхом зменшення нарахованої йому до сплати суми до встановленого обов'язкового платежу визначеної субсидії в розмірі 347,70 грн., є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок нарахованих йому сум до сплати за лютий та березень 2018 року за подачу гарячої води, також задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно пункту 11 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

Пунктом 18 Правил передбачено, що після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування.

Матеріали справи свідчать про те, що у лютому та березні 2018 року споживачем не надано показання квартирного лічильника - водоміру, внаслідок чого нарахування за ці місяці проведено за нормами споживання з урахуванням кількості зареєстрованих осіб.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що відповідач не надає жодної інформації щодо загальної кількості споживачів у будинку, де він мешкає, які повинні оплачувати послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, загальний розмір спожитих послуг та розрахунок відповідно до показань будинкових засобів обліку, та яким чином витрати розподіляються між користувачами, а лише надає суми заборгованості, є безпідставними, оскільки як вбачається з розрахунків Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» нарахування коштів за оплату послуг з гарячого водопостачання за лютий та березень 2018 року проведено за нормами споживання, а не згідно з показаннями засобу обліку води, оскільки показань засобу обліку до позивача за лютий - квітень 2018 року від відповідача не надходило.

Разом з тим, ОСОБА_1 не позбавлений права на проведення перерахунку оплати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді після наданняпоказань квартирного засобу обліку води.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, неивзнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналізуючи наведене, судова колегія вважає, що при нарахуванні вартості послуг права ОСОБА_1 відповідачем не порушено.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2018 року - залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 14 березня 2019 року.