Провадження № 4-с/761/239/2019
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Позднякову В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ясінська Катерина Михайлівна, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк "Надра" про визнання дій неправомірними, скасування постанови про арешт коштів та зняття арешту з грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2019 року до суду надійшла зазначена скарга.

В скарзі скаржник просить: визнати дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Ясінської Катерини Михайлівни неправомірними, визнати недійсною та скасувати постанову старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Ясінської Катерини Михайлівни від 08.08.2019 року у виконавчому провадженні №52522250 - ЗВП №45399551 про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 , що містяться на поточних карткових рахунках (зарплатний та пенсійний) № НОМЕР_1 , який відкритий у АТ КБ «Приватбанк»; зняти арешт з грошових коштів ОСОБА_1 , що містяться на поточних карткових рахунках (зарплатний та пенсійний) № НОМЕР_1 , який відкритий у АТ КБ «Приватбанк».

Вимоги скарги обгрунтовані тим, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 16.10.2013 року було видано виконавчий лист.

04.10.2016 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві було відкрите виконавче провадження щодо примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Постановою від 08.08.2019 року державний виконавець наклав арешт на кошти боржника на будь-яких рахунках.

Як зазначає заявник, накладено арешт на зарплатний рахунок, тому він позбавлений можливості отримувати єдиний дохід, а оскільки порушене його право, заявник звернувся до суду з цією скаргою.

В судове засідання скаржник не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання скарги в його відсутність.

Представник стягувана та державний виконавець в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, про поважні причині: неявки в судове засідання суд не повідомили, пояснення на вимоги скарги не направили.

А тому на підставі положень ч.2 ст.450 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін, які повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги за наступних підстав.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частина 2 та 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає права та обов`язки державного виконавця.

Згідно з ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувана і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувана або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувана;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувана;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Крім того, стаття 25 Закону України «Про оплату праці» передбачає, що забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 22 липня 2010 року (справа №2-2434/10) позов ПАТ «Західінкомбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Західінкомбанк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 27 887 грн. 70 коп., 278,88 грн. судового збору та 250,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду набрало законної сили та виконавчий лист 01.10.2010 року виданий стягувану.

Постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Рибалко І.М. від 06.12.2010 року відкрито виконавче провадження №23167491 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

Державний виконавець, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, вчиняв дії з примусового виконання виконавчого листа.

16.09.2011 року Дніпровський районний суд м.Києва у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, вимоги задовольнив та стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики у сумі 1 500 000,00 грн., 3% річних у сумі 135 000,00 грн., індекс інфляції у сумі 546 000,00 грн. та судові витрати в сумі 1 820,00 грн. судового збору, а всього 2 182 820,00 грн.

Рішення набрало законної сили та 28.09.2011 року видано виконавчий лист на його примусове виконання.

На підставі зазначеного виконавчого листа постановою державного виконавця від 11.10.2011 року було відкрите виконавче провадження №29179839.

29.10.2010 року Шевченківський районний суд м.Києва розглянувши справу за позовом ВАТ Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задовольнив та стягнув солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитом у розмірі 1 684 620,93 грн., судовий збір у розмірі 1 700,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., а всього 2 686 440,93 грн.

Рішення набрало законної сили та 16.10.2013 року було видано виконавчий лист.

На підставі зазначеного виконавчого листа відкрито виконавче провадження №52522250.

Постановою від 27.02.2017 року в межах виконавчого провадження №52522250 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які він отримує у Національному педагогічному університеті імені М.П.Драгоманова.

Постановою від 08.08.2019 року у виконавчому провадженні №52522250- ЗВП №4539955 Державний виконавець наклав арешти на грошові кошти, що містяться на будь-яких розрахункових, депозитних та карткових рахунках в банківських та фінансових установах, та на всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на будь-яких розрахункових, депозитних, та карткових рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника. Крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 .

Як встановлено судом, на підставі вказаної постанови накладено арешт на рахунок № НОМЕР_1 на який перераховується заробітна плата ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувана або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії (ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014р. № 6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог діючого законодавства накладено арешт на рахунок Боржника на який перераховується заробітна плата, а тому суд приходить до висновку що є законом передбачені підстави для задоволення заявлених вимог скарги в частині зняття арешту з грошових коштів ОСОБА_1 , що містяться на поточних карткових рахунках (зарплатний та пенсійний) № НОМЕР_1 , який відкритий у АТ КБ «Приватбанк».

В той же час суд не вбачає підстав для задоволення скарги в частині визнання дій старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Ясінської Катерини Михайлівни неправомірними, визнати недійсною та скасувати постанову старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Ясінської Катерини Михайлівни від 08.08.2019 року у виконавчому провадженні №52522250 - ЗВП №45399551 про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 , що містяться на поточних карткових рахунках (зарплатний та пенсійний) № НОМЕР_1 , який відкритий у АТ КБ «Приватбанк», оскільки як встановлено судом, державний виконавець не накладав арешт саме на вказаний рахунок, оскільки він не був йому відомий.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ясінська Катерина Михайлівна, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк "Надра" про визнання дій неправомірними, скасування постанови про арешт коштів та зняття арешту з грошових коштів - задовольнити частково.

Зняти арешт з грошових коштів ОСОБА_1 , що містяться на поточних карткових рахунках (зарплатний та пенсійний) № НОМЕР_1 , який відкритий у АТ КБ «Приватбанк» та накладений постановою старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Ясінської Катерини Михайлівни у виконавчому провадженні №52522250 - ЗВП №45399551.

В іншій частині вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Н.Г.Притула