Справа №: 343/114/19
Провадження №: 2/0343/182/19
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2029 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить стягнути з відповідача, ОСОБА_2, на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сина повноліття.

Стягнути з відповідача на її користь витрати на надання правової допомоги.

Відповідно до вимог п.1ч.1ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу встановленого законом.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем ОСОБА_2, вони перебували в шлюбі з 21.02.2014 року. Від спільного проживання в шлюбі у них 07.08.2014 року народився син, ОСОБА_3, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2018 року шлюб між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, а їх неповнолітнього сина, ОСОБА_3, було залишено на проживанні з нею.

Після розлучення відповідач не бажає виконувати свій батьківський обовязок . З дитиною відповідач проводить час і бере його на вихідні до батьків додому де і проживає сам. Але протягом цього часу кошти виділяє тільки на оплату за садок . Таким чином, вона змушена самостійно, власними коштами матеріально забезпечувати їх неповнолітнього сина, а також виконувати всі інші обовязки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини.

На даний час вона працює на приватній фірмі «Долина Агро» садівником, але цих коштів недостатньо для забезпечення мінімального життєвого рівня дитини, адже він потребує постійного харчування, одягу, речей для розвитку, книг, іграшок та іншого. Відповідач не є інвалідом, він працездатна особа, працює з батьком по ремонту у будинках, квартирах, кафе. Під час розлучення відповідач стверджував, що має свою будівельну фірму, має стабільну зарплату і може надавати матеріальну допомогу дитині, однак цього не робить.

Таким чином, їх син повинен бути забезпечений належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який не може бути меншим від прожиткового мінімуму. Всупереч таким вимогам закону, відповідач ухиляється від виконання свого обовязку, що зокрема виявляється як у відсутності стабільного і достатнього матеріального утримання їх сина.

Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з відповідача не проводяться, він є молодим, цілком здоровим чоловіком, тому може і зобовязаний допомагати своїй дитині фінансово.

Ухвалою суду від 22.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/114/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Призначено підготовче судове засідання на 20.02.2019 року.

20.02.2019 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що позов визнає частково, та просить стягнути з нього, ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, для утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі 1200 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої заперечення обґрунтовує тим, що він офіційно не працює, не має постійних заробітків з тих причин, що не може офіційно працевлаштуватись, а позивачка не надала суду підтверджуючих документів , що він офіційно працевлаштований .

Він має нерегулярний мінливий дохід , частину доходів одержує в натурі , тобто їздить при можливостях на заробітки.

Зароблені кошти він завжди давав і дає на утримання дитини.

Ухвалою суду від 20.02.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.03.2019 року.

04.03.2019 року до початку розгляду справи по суті позивачка надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що суми про яку відповідач пише у відзиві 1200 грн., буде недостатньо для повноцінного забезпечення дитини. Кошти дитині потрібні для придбання продуктів харчування, придбання одягу, іграшок, належного відпочинку, відвідування садка на даному етапі життя . Просить прийняти рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь неї, ОСОБА_1, для утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі 1700 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення повноліття.

Позивачка ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги зазначені у відповіді на відзив підтримала в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини.Просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача, ОСОБА_2, на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1700 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сина повноліття.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання їх сина в твердій грошовій сумі 1200 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Додатково пояснив, що надавати аліменти у більшому розмірі, він матеріально не спроможний, оскільки на даний час не працює, будь-яких доходів не отримує. Просив позов задоволити частково.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, з врахуванням вимог зазначених у відповіді на відзив, належить до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. ч.1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Про те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання у них 07.08.2014 року народився син ОСОБА_4 свідчать матеріали справи - копія паспорта позивачки СЕ686871 виданого Долинським РС УДМС України в Івано-Франківській області 24.04.2014 року з відміткою про реєстрацію шлюбу (а.с.6-8), копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії І-НМ №267053 від 08.08.2014 року (а.с.5).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.11.2018р., справа №343/1487/18 (а.с.10-11) - шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 21 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 34, розірвано.

Неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено на проживанні з матірю, позивачкою по справі ОСОБА_1.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, вони проживають окремо, дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач на даний час офіційно не працює та не має стабільного доходу. Підробляє на сезонних роботах за межами України.

Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і розяснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки ОСОБА_1, те що вона працює та отримує заробітну плату, матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, те, що він тимчасово не працює, не має стабільного доходу, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобовязаний утримувати у відповідності до вимог Закону, те що він позов визнає частково, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот ) гривень щомісячно, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 200, 206, 258 , 259, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 21 січня 2019 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 768,40 гривень судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, жителька м.Долина вул.Обліски,20б/11 Івано-Франківської області, 77500.

Відповідач: ОСОБА_2 , 13.01.1995р.н., РНОКПП НОМЕР_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_5, 77500.

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш