Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 552/6826/16-ц

провадження № 61-25276св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на рішення апеляційного суду Полтавської області від 19 червня 2017 року у складі суддів: Бутенко С. Б., Панченка О. О., Пікуля В. П.,

учасники справи:

позивач - Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі - ПТЕ «Полтаватеплоенерго») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання у розмірі 26 541 грн 66 коп., посилаючись на те, що відповідач є споживачем послуг, які надаються ПТЕ «Полтаватеплоенерго» за адресою: АДРЕСА_1 . В зв`язку з тим, що він своєчасно не вносить плату за надані послуги, утворилась заборгованість у зазначеному розмірі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПТЕ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги теплопостачання за період із 01 квітня 2011 року по 01 жовтня 2016 року у розмірі 11 196 грн 73 коп., інфляційні втрати у розмірі 5 160 грн 19 коп., 3 % річних - 812 грн 89 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у порушення вимог статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 509 ЦК України відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання щодо оплати спожитих ним комунальних послуг, внаслідок чого з 01 січня 2011 року виникла заборгованість у розмірі 11 196 грн 73 коп., що підлягає стягненню з боржника з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. У задоволенні позову про стягнення заборгованості, яка виникла до смерті спадкодавця відповідача (до 01 січня 2011 року) суд відмовив у зв`язку із пропуском кредитором строку, визначеного статтею 1281 ЦК України.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 19 червня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПТЕ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 7 681 грн 67 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 467 грн 34 коп. та 3 % річних у розмірі 765 грн 84 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що під час ухвалення рішення судом першої інстанції не було вирішено питання щодо пропуску позивачем строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, що призвело до неправильного вирішення справи. У справі встановлено, що 06 червня 2016 року ПТЕ «Полтаватеполоенерго» звернулось до Київського районного суду м. Полтави із вимогою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 25 646 грн 98 коп. боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, що виник станом на 01 травня 2016 року, яку 27 липня 2016 року задоволено судом.Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2016 року скасовано судовий наказ від 27 липня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПТЕ «Полтаватеполоенерго» заборгованості за послуги з теплопостачання. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в межах трирічного строку позовної давності, який перервався 06 червня 2016 року, тобто в сумі 7 681 грн 67 коп. Суми втрат позивача від інфляції за час прострочення боржника в межах позовної давності становлять 1 467 грн 34 коп., три проценти річних від простроченої суми - 765 грн 84 коп.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1)Доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі ПТЕ «Полтаватеплоенерго» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що суд першої інстанції не вирішив питання щодо застосування позовної давності. ПТЕ «Полтаватеплоенерго» зверталося до суду у квітні 2014 року із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за послуги теплопостачання із батька відповідача, у прийнятті заяви відмовлено у зв`язку зі смертю боржника, проте звернення за видачею судового наказу перервало перебіг позовної давності.

(2) Позиція відповідача

У запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що звернення позивача за видачею судового наказу у квітні 2014 року не перериває перебіг позовної давності, оскільки ця вимога була заявлена щодо іншого боржника - ОСОБА_2 . Рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим.

Рух справи у суді касаційної інстанції

16 травня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду, а 12 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу Штелик С. П.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка висновків суду апеляційної інстанції

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суди установили, що ПТЕ «Полтаватеплоенерго» надає послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 .

Власником вказаної квартири та споживачем послуг теплопостачання з червня 2007 року був ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 липня 2015 року державним нотаріусом Семенівської державної нотаріальної контори, відповідач ОСОБА_1 набув право на вказану квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування.

25 квітня 2014 року ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави відмовлено ПТЕ «Полтаватеплоенерго» у прийнятті заяви про видачу судового наказу у зв`язку із смертю ОСОБА_2

27 липня 2016 року Київським районним судом м. Полтави за заявою ПТЕ «Полтаватеплоенерго» стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за період з 01 червня 2007 року по 01 травня 2016 року з урахуванням індексу інфляції та 3 % в розмірі 25 646 грн 98 коп.

02 вересня 2016 року ухвалою Київського районного суду м. Полтави даний судовий наказ скасовано у зв`язку з тим, що виник спір про право та обсяг зобов`язань ОСОБА_1

Апеляційний суд встановив, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, проте зменшив суму стягнення з урахуванням заявленої відповідачем позовної давності. При цьому суд зазначив, що позовні вимоги підлягають задоволенню в межах трирічного строку позовної давності, який перервався 06 червня 2016 року, тобто в сумі 7 681 грн 67 коп.

Із такими висновками щодо переривання строку позовної давності погодитися не можна.

Відповідно до пункту 4.1 договору про надання послуг теплопостачання від 04 червня 2007 року, укладеного між ПТЕ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_2 , розрахунковий період оплати послуг - один календарний місяць. Термін внесення платежів - не пізніше, ніж 10 числа наступного за розрахунковим місяця.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частиною третьою статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини четверта, п`ята статті 267 ЦК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

У випадку встановлення умовами договору окремих самостійних зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

З урахуванням наведеної норми, у ОСОБА_1 виник обов`язок щодо оплати послуг теплопостачання, які надаються позивачем за адресою спадкової квартири, із моменту відкриття спадщини - тобто, із 03 січня 2011 року.

Таким чином, із 03 січня 2011 року ОСОБА_1 щомісячно до 10 числа мав вносити плату за послуги теплопостачання, а перебіг позовної давності за кожним платежем почався з моменту порушення строку його погашення.

Згідно статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України 2004 року є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи, що судовий захист позивача на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання позивачем заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України 2004 року, перериває позовну давність.

Судовий захист прав ПТЕ «Полтаватеплоенерго» реалізовано шляхом видачі судового наказу 27 липня 2016 року (із заявою про видачу судового наказу ПТЕ «Полтаватеплоенерго» звернулося 06 червня 2016 року).

Разом з тим, переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу. Строк позовної давності за платежами, які прострочено із 03 січня 2011 року, закінчився та зверненням за видачею судового наказу 06 червня 2016 року не перервався.

Між тим платежі, прострочені за період протягом трьох років до звернення позивача до суду підлягають стягненню, оскільки 06 червня 2016 року перервався строк позовної давності за вимогами щодо їх стягнення.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги із теплопостачання є обґрунтованими за період із 01 грудня 2013 року по 01 жовтня 2016 року (кінцева дата розрахунку) у розмірі 6 580 грн 45 коп.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір інфляційних втрат за період прострочення виконання грошового зобов`язання становить 14 384 грн 76 коп, 3 % річних - 1 066 грн 41 коп.

Щодо сум заборгованості, яка виникла в період із 01 червня 2007 року по 03 січня 2011 року, суд відмовив у задоволенні позову про їх стягнення із посиланням на те, що кредитор пропустив строк звернення із вимогами до спадкоємця боржника, визначений статтею 1281 ЦК України.

Правильність вирішення спору в цій частині заявник у касаційній скарзі не оспорює, а тому суд касаційної інстанції не перевіряє обґрунтованість позову в цій частині.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до положень статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи те, що при вирішенні позову про стягнення заборгованості за послуги із теплопостачання за період із 03 січня 2011 року по 01 жовтня 2016 року суди неправильно застосували норми матеріального права, в цій частині судові рішення підлягають скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову. В іншій частині залишається без змін рішення апеляційного суду.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги задоволено на 83 % (22 031,62*100/26541,66), а тому сплачений позивачем судовий збір у сумі 1 378 грн за подання позову та 1 920 грн за подання касаційної скарги слід стягнути з відповідача у межах 83 % задоволених вимог, тобто у розмірі 2 737 грн 34коп.

Відповідно із ПТЕ «Полтаватеплоенерго» на користь відповідача необхідно стягнути відшкодування 17 % понесених відповідачем судових витрат: за подання апеляційної скарги у розмірі 1 010 грн 54 коп., тобто у розмірі 171 грн 79 коп.

За змістом частини десятої статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З урахуванням викладеного, колегія суддів на підставі частини десятої статті 141 ЦПК України стягує із ОСОБА_1 на користь ПТЕ «Полтаватеплоенерго» різницю понесених судових витрат у розмірі 2 565 грн 55 коп. У зв`язку з цим, необхідно скасувати судові рішення також у частині розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» частково задовольнити.

В частині вирішення спору про стягнення заборгованості, яка виникла в період із 01 червня 2007 року по 03 січня 2011 року, рішення апеляційного суду Полтавської області від 19 червня 2017 року залишити без змін.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2017 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 19 червня 2017 року скасувати у частині розподілу судових витрат та вирішення позовних вимог Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги із теплопостачання за період із 03 січня 2011 року по 01 жовтня 2016 року, позов у цій частині задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги із теплопостачання у розмірі 6 580 грн 45 коп., інфляційні втрати у розмірі 14 384 грн 76 коп. та 3 % річних у розмірі 1 066 грн 41 коп., всього - 22 031 грн 62 коп.

У задоволенні позову Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про стягнення заборгованості за послуги із теплопостачання в іншій частинівідмовити за пропуском строку позовної давності.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» різницю понесених судових витрат у розмірі 2 565 грн 55 коп.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик