Справа № 444/135/19
Провадження № 2/444/640/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 селищної ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 липня 2017 року помер його батько, ОСОБА_3. Після смерті батька позивача залишилося наступне спадкове майно: житловий будинок № 11 по вул. 1- го Травня в смт. Магерів Жовківського району Львівської області. Свідченням того, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 є його свідоцтво про народження, де його батьком значиться ОСОБА_3. Зазначає, що ОСОБА_3 27.11.2985 року на підставі договору купівлі- продажу купив у ОСОБА_5 старий житловий будинок та незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 75% за адресою смт. Магерів, вул. 1-го Травня, 11. Стверджує, що у 1986 році його батько закінчив будівництво даного будинку і з того часу позивач в ньому проживає. За життя ОСОБА_3 права власності на житловий будинок належним чином не зареєстрував, що стверджується довідкою БТІ. Позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки його батько такого права належним чином не зареєстрував. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 10.07.2017 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. 1-го травня № 11 в смт. Магерів Жовківського району Львівської області.

Позивач в підготовче судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав на адресу суду заяву, в якій не заперечив проти задоволення позовних вимог, просить розгляд справи проводити без участі представника сільської ради.

Представник третьої особи Жовківської ДНК в підготовче судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала на адресу суду заяву, в якій не заперечила проти задоволення позовних вимог, просить розгляд справи проводити у її відсутності.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1 статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 10 липня 2017 року у віці 64 роки, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 467133, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради Жовківського району Львівської області. ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_1, що стверджується копією свідоцтва про його народження серії ІІ-СГ № 341171.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Із копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 50057551 від 28.11.2017 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3, померлого 10.07.2017 року, Жовківською ДНК зареєстровано спадкову справу № 625/2017.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Батько позивача ОСОБА_3 27.11.1985 року на підставі договору купівлі-продажу будинку купив у ОСОБА_5 старий житловий будинок та незакінчений будівництвом житловий будинок, процент готовності якого складав 75 %, що знаходиться в смт. Магерові по вул. 1-го Травня Жовківського району Львівської області, що стверджується його копією.

Із позовної заяви вбачається, що у 1986 році батько позивача завершив будівництво даного будинку і з того часу позивач в ньому проживає.

За життя ОСОБА_3 права власності на житловий будинок належним чином не зареєстрував. Із копії довідки КП ЛОР "Червоноградське міжміське БТІ" від 22.12.2017 року № 6815, виданої ОСОБА_1, вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року, старий житловий будинок, який був розташований на земельній ділянці по вулиці 1-го Травня, 11 в смт. Магерів Жовківського району Львівської області зареєстрований за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом ОСОБА_2 селищної Ради 13.08.1985 року згідно рішення виконкому ОСОБА_2 селищної ради № 43 від 22.07.1976 року та записано 13.08.1985 року в реєстрову книгу за № 35 знесений. На вищезгаданій земельній ділянці в 1986 році збудований новий цегляний будинок, реєстрація права власності на який в КП ЛОР «Червоноградське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року, не проводилась. Дублікат свідоцтва про право власності на вищевказані житлові будинки не видавався. Дані взяті з матеріалів інвентаризаційної справи. Відповідно до копії технічого паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: смт. Магерів, вул. 1-го травня, 11 Жовківського району Львівської області від 04.04.2006 року, виданого Червоноградським бюро технічної інвентаризації, вбачається, що власником зазначено ОСОБА_3.

Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до постанови Жовківської ДНК від 11.10.2018 року № 247/01-16 "Про відмову у вчиненні нотаріальної дії" вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в смт. Магерів, вул. 1-го Травня, буд. 11 Жовківського району Львівської області після смерті ОСОБА_3, померлого 10 липня 2017 року гр. ОСОБА_1 - відмовлено. Зазначено, що дане свідоцтво не може бути видане з підстав недотримання п. 2 ст. 49 ЗУ "Про нотаріат": заявником не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого батька ОСОБА_4, який помер 10.07.2017 року, прийняв після його смерті спадщину, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, а також встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судому порядку, за ним слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 10.07.2017 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. 1-го травня № 11 в смт. Магерів Жовківського району Львівської області.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 10.07.2017 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. 1-го травня № 11 в смт. Магерів Жовківського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення складено 07.03.2019 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.