Справа № 492/1016/19
Провадження № 2/492/381/19
16 жовтня 2019 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі:
Головуючого - судді Череватої В.І.,
за участю секретаря судового засідання Каширної О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арцизі Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -
12.06.2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який 24 червня 2017 року було зареєстровано Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, під актовим записом за № 1356. Від цього шлюбу сторони мають одну малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.
В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що з 24 червня 2017 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, стверджує, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, спільне господарство не ведуть. Збереження сім`ї є неможливим. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю не мають. Просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, також визначити порядок зустрічей відповідача з дитиною за попередньою домовленістю обох сторін та обов`язково в присутності матері дитини.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України.
Ухвалою суду від 19 червня 2019 року провадження у справі відкрито, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце його проведення сповіщена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала повністю та просила суд позов задовольнити у повному обсязі. При цьому відповідно до письмової заяви позивач виявила бажання після припинення шлюбу залишити післяшлюбне прізвище ОСОБА_4 , проти винесення заочного рішення не заперечувала, позовні вимоги в частині визначення порядку зустрічей відповідача з дитиною за попередньою домовленістю обох сторін та обов`язково в присутності матері дитини, просила залишити без розгляду.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився (викликався в судове засідання на 03.09.2019 року, 18.09.2019 року та 16.10.2019 року). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
Також, відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошень про його виклик на офіційній веб-сторінці суду.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 281 ЦПК України Арцизьким районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Крім того, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, слід звернути увагу на наступне.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2017 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб між сторонами, про що складено відповідний актовий запис за № 1356, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 11).
Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Частина 1 ст. 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них.
Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.
На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Сторони по справі разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені.
Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.
Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов в цій частині підлягає задоволенню.
У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивач ОСОБА_1 змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище « ОСОБА_5 ». Позивач виявила бажання, що викладене у письмовій заяві, після припинення шлюбу іменуватися цим же прізвищем, що і зараз, а саме « ОСОБА_4 ».
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині визначення порядку зустрічей відповідача з дитиною за попередньою домовленістю обох сторін та обов`язково в присутності матері дитини.
У зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просила суд залишити в цій частині позовні вимоги без розгляду, суд вважає за необхідне на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, позовні вимоги в частині визначення порядку зустрічей відповідача ОСОБА_2 з дитиною за попередньою домовленістю обох сторін та обов`язково в присутності матері дитини, залишити без розгляду.
Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд зазначає наступне.
Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 5).
На даний час дитина проживає з матір`ю знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується відповідними довідками (а.с. 6, 8), а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
Судом встановлено, що на теперішній час ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо, а їх спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.
Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.
Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідачем ОСОБА_2 суду не було надано доказів щодо важкого матеріального становища; наявності в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, чим ним не виконано вимоги ст. ст. 12, 81 ЦПК України.
Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному позивачем. Позивач не надала суду жодного переконливого доказу такої можливості відповідача, зокрема сплачувати аліменти на її користь у розмірі 3 000,00 гривень, на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим не виконала вимоги ст. ст. 12, 81 ЦПК України.
При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум у 2019 році для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень, і що обоє батьків зобов`язані утримувати дітей.
Отже, мінімальний розмір аліментів на одну дитину, на час розгляду справи дорівнює 1699,00 гривень.
Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Позивач визначила спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на території України з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Судом встановлено, що дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв`язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, про що було зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, чим порушено вимоги ст. 81 ЦПК України.
Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги матеріальне становище платника аліментів, вікову категорію дитини, її потреби, враховуючи також те, що стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 849,50 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що складає половину від вищевказаного прожиткового мінімуму станом на 1 липня 2019 року для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 12.06.2019 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у зазначеному вище розмірі, судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 768 гривень 40 копійок сплаченого судового збору, відповідно до квитанції (а.с. 1).
Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113, 180-184, 185, 191, 192, 194 СК України, ст. ст. 12, 81, 89, 141, 264, 265, 273, 280 289, 354, 430 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.
Шлюб, зареєстрований 24 червня 2017 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, під актовим записом за № 1356 між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , які мають одну малолітню дитину розірвати.
Після припинення шлюбу залишити за ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_4 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП: НОМЕР_4 ) аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 849 (вісімсот сорок дев`ять) гривень 50 копійок, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 12.06.2019 року і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визначення порядку зустрічей ОСОБА_2 з дитиною за попередньою домовленістю обох батьків та обов`язково в присутності матері дитини - залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір по справі у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Арцизького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Роз`яснити, що це рішення суду після набрання ним законної сили є документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 16 жовтня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП: НОМЕР_4 ), проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області