УХВАЛА

про скасування заочного рішення

14 березня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Кучиної Н.Г.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному справу за заявою представника заявника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі №569/14438/16ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 16 грудня 2016 року у справі №569/14438/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволені повністю.

На адресу суду 20 лютого 2019 року надійшла заява представника заявника ОСОБА_2 про перегляд вказаного заочного рішення.

Заява мотивована тим, що її довірителька не була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду 16 грудня 2016 року, в якому і було прийнято заочне рішення.

Також, в якості істотних, на її думку, обставин для правильного вирішення справи зазначає, що 16 листопада 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Із змісту заочного рішення вбачається, що судом при його ухваленні, взято до уваги розрахунок заборгованості, виконаний позивачем, згідно якого на заборгованість за кредитом у сумі 188,13 грн. Позивачем нараховано проценти за користування кредитом у сумі 7023,56 грн., пеню та комісію в сумі 3000,00 грн., а також штрафи в сумі 500,00 грн. та 510,58 грн.

Разом з тим, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі не вигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до не виконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. З ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

У той же час, згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов єдиним видом відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань позичальником є штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Враховуючи вище викладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення, строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності.

Така позиція відповідача узгоджується з висновками Верховного суду України, зробленими у постанові від 21 жовтня 2015 року при розгляді справи № 6-2003цс15.

Таким чином, на думку відповідача, розрахунок заборгованості, наданий суду позивачем, виконаний з порушенням вимог законодавства, а відтак, не може бути покладений в основу судового рішення про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості.

У випадку ж скасування заочного рішення та отримання відповідачем позовних матеріалів, ним буде надано суду власний розрахунок, згідно якого сума заборгованості буде в рази меншою за суму заборгованості, визначеної позивачем.

Окрім того, на думку відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом після спливу строку позовної давності, що є підставою для відмови в задоволені його позовних вимог.

Водночас з заявою про перегляд заочного рішення представник заявника ОСОБА_2 подала клопотання про поновлення строку звернення в суд із заявою про перегляд заочного рішення.

В обґрунтування підстав для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення зазначає, що заочне рішення її довірителька від суду поштою не отримувала. Про існування заочного рішення ОСОБА_3 дізналася з постанови про відкриття виконавчого провадження.

З наведених вище підстав просить суд:

1) поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення;

2) скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заявник в судове засідання не з»явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена заздалегідь та належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Представник заявника ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення у її відсутність, вказавши, що наполягає на скасуванні заочного рішення від 16.12.2016 року, з підстав викладених у заяві про скасування заочного рішення.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень не подав.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, суд у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з невідомих причин не отримав повідомлення про час і місце розгляду справи, які були направлені судом за місцем його офіційної реєстрації, а конверт з судовою повісткою повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що не свідчить про відмову позивача від одержання повістки чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Статтею 130 ЦПК України визначено порядок вручення судових повісток.

1. У випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

2. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

3. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

4. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сімї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

5. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

6. Якщо особа не проживає за адресою, повідомленою суду, судова повістка може бути надіслана за місцем її роботи.

7. Якщо учасник справи перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документи вручаються йому під розписку адміністрацією місця утримання учасника справи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цього учасника справи до суду.

8. Особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу.

9. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

10. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, в матеріалах справи відсутні відомості щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України). Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом (частини четверта статті 411 ЦПК України). Такий висновок Верховний Суд України зробив у справі N справа № 127/2871/16-ц провадження № 61-4668 св 18, постанова від 20.06.2018 року

Відповідно до ч. 1ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи безспірно вбачається, що заочне рішення у справі ОСОБА_3 отримано також не було, конверт повернувся на адресу суду із відміткою про закінчення терміну зберігання 19.01.2017 року.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 належним чином про час розгляду справи повідомлена не була, окрім того, докази на які посилається заявник в своїй заяві мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, представник ОСОБА_3 ОСОБА_2 при подачі заяви про перегляд заочного рішення просить визнати поважною причину пропуску встановленого процесуальним законом строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та поновити такий строк.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи безспірно вбачається, що заочне рішення у справі ОСОБА_3 отримано не було, конверт повернувся на адресу суду із відміткою про закінчення терміну зберігання 19.01.2017 року, копія заочного рішення була вручена ОСОБА_3 лише 31.01.2019 року, відтак суд приходить до висновку про визнання поважною причини пропуску встановленого процесуальним законом строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про поновлення такого строку.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що є всі підстави для поновлення строку встановленого процесуальним законом строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.258,259,260,261,280-289,353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Поновити представнику заявника ОСОБА_2 строк звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Заяву представника заявника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Заочне рішення від 16 грудня 2016 року по цивільній справі № 569/14438/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - скасувати і призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 15 годину 30 хвилин 08 квітня 2019 року у приміщенні Рівненського міського суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала остаточна і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина