РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

18 жовтня 2019 рокуСправа №451/1332/17
Провадження № 2/451/105/19

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Загайської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/1332/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

27 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 - батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , видане Оглядівською сільською радою Радехівського району Львівської області 15.01.1998 року. За життя спадкодавцем було здійснено розпорядження своїм майном на користь позивача, ОСОБА_1 , склавши заповіт, який було посвідчено 25.09.1997 року, секретарем виконавчого комітету Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області і зареєстровано за №68, згідно якого все майно заповів позивачу. Родинні відносини, підтверджуються повторним свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 видане 25.07.2017 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3 видане 12.09.1982 року. Спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця становить земельна ділянка площею 0,9559 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,3497 га, та площею 0,6062 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області та належали спадкодавцю, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії І -ЛВ №089671 виданого 16.03.2000 року Радехівською районною радою Львівської області, і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за №7374. Фактично прийнявши спадщину, вступивши в управління та володіння майном та маючи намір оформити свої права на спадкове майно позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній належний правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку, що належав спадкодавцю, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку, який видано після смерті спадкодавця. Зазначає, що з метою встановлення права на отримання спадкового майна після смерті ОСОБА_5 , їй необхідно встановити факт прийняття спадщини, та факт належності правовстановлюючого документа, а саме державного акту на право приватної власності на землю, оскільки такий видано на прізвище ОСОБА_5 , замість ОСОБА_5 . Просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І -ЛВ №089671, виданий 16 березня 2000 року Радехівською районною радою народних депутатів ОСОБА_5 , належить ОСОБА_5 та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,9559 га, що складається із двох земельних ділянок площею 0,3497 га та площею 0,6062 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від позивача поступила до суду заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує (а.с.94).

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надіслали в адресу суду заяви, в яких позовні вимоги визнали та просили розгляд справи проводити без їх участі (а.с.75,77,88).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони.

Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила позивач.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

За змістом ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема і належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого Оглядівською сільською радою Радехівського району Львівської області 15 січня 1998 року (а.с.7).

Родинні відносини із спадкодавцем підтверджуються повторним свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданим Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 25 липня 2017 року (а.с.5).

Із копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3 , виданого 12 вересня 1982 року Оглядівською сільською радою Радехівського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1 уклали шлюб 12.09.1982 року, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 » (а.с.6).

Із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії I-ЛВ №089671 , виданого 16.03.2000 року Радехівською районною Радою народних депутатів на підставі рішення ІХ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної ради Народних депутатів від 24 грудня 1999 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №7374, вбачається, що земельна ділянка, площею 0,9559 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 0,3497 га та площею 0,6062 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала ОСОБА_5 (а.с.8).

ОСОБА_5 заповів своїй дочці ОСОБА_1 належний йому житловий будинок, земельні ділянки і все майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те що буде належати йому на день його смерті і на що за законом буде мати право, що підтверджується копією заповіту від 25 вересня 1997 року, посвідченого секретарем виконкому Оглядівської сільської Ради народних депутатів Радехівського району Львівської області (а.с.9).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Оглядівської сільської ради 25.07.2017 року №910, ОСОБА_5 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.10).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 підтвердили свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , не довіряти яким у суду немає підстав (а.с.80-81).

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Перешкодою в реалізації позивача її законних прав та інтересів, є те, що вона позбавлена у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки Державний акт на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ №089671, виданий 16 березня 2000 року після смерті спадкодавця.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті.

Узагальнюючи вищенаведене,оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,206,247, 258-259,263-265,280,282,315 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії І -ЛВ №089671, виданий 16 березня 2000 року Радехівською районною радою народних депутатів ОСОБА_5, належить ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,9559 га, що складається із двох земельних ділянок площею 0,3497 га та площею 0,6062 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , жителя АДРЕСА_3 . Бурчак, Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_4 , жительки с. Монастирок-Оглядівський, Радехівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , жительки АДРЕСА_4 судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами до Радехівського районного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено в нарадчій кімнаті 18 жовтня 2019 року.