Номер провадження: 22-ц/813/372/19
Номер справи місцевого суду: 502/1481/17
Головуючий у першій інстанції Манжос Н. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ткачук В.О.

імена (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_2

представник позивача - ОСОБА_3

відповідач - Старотроянівська сільська рада Кілійського району Одеської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, факту належності документу, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 12 листопада 2018 року (суддяМанжос Н.В.)

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, факту належності документу, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 3,76 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, бабуся позивача, яка за життя залишила заповіт, яким заповіла йому вищевказану земельну ділянку. З метою оформлення спадкового майна позивач звернувся до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори. Під час звернення до нотаріальної контори позивачу, як спадкоємцю за заповітом, було надано роз'яснення щодо того, що правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутній та має місце розбіжність у написанні його імені в заповіті та паспорті громадянина України, у зв'язку з чим видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо і рекомендовано звернутися до суду. Крім того, при зверненні до відділу Держгеокадастру у Кілійському районі було виявлено розбіжності в написані імені спадкодавця в свідоцтві про смерть та Державному акті на право приватної власності на землю.

На підставі вищезазначеного, позивач просив суд встановити факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4, за яким ОСОБА_2 є онуком померлої ОСОБА_4, встановити факт належності ОСОБА_4 державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 виданого 04.12.2000 року, на підставі рішення Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області № 118/В від 01.09.2000 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 1353, визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, площею 3,76 га., розташовану на території Старотроянівської сільської ради у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

В судове засідання сторони не з'явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 12 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 до Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно за заповітом задоволений частково. Встановлений факт родинних відносин між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, як між онуком та бабусею. Встановлений факт належності ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 виданого 04.12.2000 року, на підставі рішення Старотроянівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області № 118/В від 01.09.2000 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 1353, виданого на ім'я «ОСОБА_4». В інші частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволені позову про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду є необґрунтованим.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що судом окрім визнання факту, що має юридичне значення встановлено факт родинних відносин між ним та бабусею, тобто на підставі поданих до суду матеріалів встановлено, що ОСОБА_2 є онуком померлої бабусі, тобто судом встановлено на підставі наданих доказів, що його ім'я, зазначене в паспорті, свідоцтві про народження внаслідок орфографічних помилок, тим самим визнав, що при написанні його імені були порушені правила передачі усного мовлення на письмі, а визнати, що саме він є онуком померлої бабусі, якому вона заповіла своє майно суд відмовився, чим позбавив його права на спадщину, тому ОСОБА_2 вважає, що рішення суду підлягає скасуванню в частині відмовиу задоволені позову про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

В судове засідання, яке було призначено на 06 лютого 2019 року, представник Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області не з'явився, однак до суду надійшов лист з проханням про розгляд справу без участі представника, також зазначено про визнання в повному обсязі позовних вимог ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності представника Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду повинно бути скасоване в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не в повній мірі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволені позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, суд виходив з того, що відповідно до заповіту посвідченого 23.05.2003 року секретарем виконкому Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області ОСОБА_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 належну їй земельну ділянку площею 3,76 га, розташовану на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Старотроянівською сільською радою Кілійського району Одеської області 04.12.2000 року, заповіла онуку ОСОБА_2, а тому вимоги позивача ОСОБА_2 щодо визнання за ним у порядку спадкування за заповітом права власності на спірну земельну ділянку є безпідставними.

Проте, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки висновок суду першої інстанції є помилковими, не відповідає вимогам закону та обставинам справи, порушує права позивача, які підлягають захисту в судовому порядку, оскільки у позивача для отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування відсутній оригінал державного акту.

Згідно норм ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Статтею 1223 ЦК України, передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 (а.с. 12).

При своєму житті 23.05.2003 року ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого земельну ділянку площею 3.76 га, розташованої на території Старотроянівської сільської ради, яка належить заповідачу на підставі державного акту приватної власності на землю, заповіла внуку ОСОБА_2 (а.с. 7).

Зазначений заповіт не змінювався і не відмінявся, що було засвідчено секретарем виконкому від 07.06.2007 року (а.с. 7).

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого 04.12.2000 року на підставі рішення 13 сесії XXIII скликання Старотроянівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 01 вересня 2000 року №118/В, ОСОБА_4, яка проживала в с. Старі Трояни Кілійського району Одеської області передана у приватну власність земельна ділянка, площею 3,76 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю № 1353 (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла (а.с. 12).

Відповідно до копії форми - 1, наданої Кілійським РС ГУ ДМС України в Одеській області встановлено, що прізвище, ім'я та по-батькові фізичної особи зазначено ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: Одеська область, Кілійський район, с. Старі Трояни Кілійського району Одеської області (а.с. 42).

Також судом встановлено, що особа, яка зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю НОМЕР_1 виданого 04.12.2000 року, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_4, яка померла 05 травня 2007 року, є однією і тією ж особою.

Відповідно до листа Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 22.06.2017 року встановлено, що 08 червня 2007 року Кілійською районною державною нотаріальною конторою Одеської області була заведена спадкова справа № 240/2007 до щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 08 червня 2007 року подав до Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області заяву про прийняття спадщини за заповітом після померлої бабусі ОСОБА_4 та є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті померлої (а.с. 8).

Відповідно до листа Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 1186/02-14 від 22.06.2017 року встановлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 3,76 га, розташовану на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, неможливо, оскільки в заповіті, посвідченому ОСОБА_5, секретарем виконкому Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області 23 травня 2003 року, за реєстровим № 49, прізвище, ім'я та по-батькові особи на чию користь робився заповіт вказано «ОСОБА_2», а у паспорті позивача прізвище, ім'я та по-батькові вказано «ОСОБА_2»; та у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку, а саме Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Старотроянівською сільською радою Кілійського району Одеської області 04 грудня 2000 року (а.с. 9).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що звертаючись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно земельну ділянку, ОСОБА_2 посилався на те, що він не може набути право власності на земельну ділянку розміром 3,76 га, передану йому за заповітом, яка належала ОСОБА_4, у зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Судом був встановлений факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, як між онуком та бабусею.

Також судом був встановлений факт належності ОСОБА_4 державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 виданого 04.12.2000 року, на підставі рішення Старотроянівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області № 118/В від 01.09.2000 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 1353, виданого на ім'я «ОСОБА_4».

Більш того, ОСОБА_2 протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право власності не може з тих підстав, що в нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу, виданого на ім'я його бабусі.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З урахуванням встановленого апеляційним судом, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у визнанні права власності на земельну ділянку, з ухваленням нового рішення в цій частині,оскільки у відповідності ст. 1269 ЦК України, ОСОБА_2 після померлої ОСОБА_4 на підставі заповіту набув в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, однак не може отримати документи на земельну ділянку, в зв'язку з втратою оригіналу, а тому на підставі ст. 392 ЦК України, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

РішенняКілійського районного суду Одеської області від 12 листопада 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за заповітом - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, площею 3,76 га, розташованою за адресою: Одеська область, Кілійський район, Старотроянівська сільська рада, належну померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 на підставі Державного акта НОМЕР_1 від 04.12.2000 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 08 лютого 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець