ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 638/14492/18-ц

провадження 22ц/818/3896/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачі - Державний реєстратор філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області Неженська Г.В., Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції», представник відповідача -Проценко М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 травня 2019 року в складі судді Семіряда І.В.

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області Неженської Галини Валентинівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію речових прав на нерухоме майно, який в подальшому уточнила та просила визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Неженської Г.В. філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області, індексний номер 39048039, від 29 грудня 2017 року про державну реєстрацію речових прав за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» права власності на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 269,4 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 з внесенням запису про скасування державної реєстрації речових прав та відновленням запису про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 269,4 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено; забезпечено позов шляхом заборони вчиняти відповідачу, державному реєстратору ОСОБА_3 , філія комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області, та іншим органам, суб`єктам державної реєстрації прав Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, а саме вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, надання права користування, накладення заборон, інших речових прав на житловий будинок у АДРЕСА_1 , загальною площею 269,4 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м. до набрання законної сили судовим рішенням, що буде мати характер остаточного; заборонено Товариству з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо управління, користування та розпорядження житловим будинком у АДРЕСА_1 , загальною площею 269,4 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м. чи виконувати щодо нього інші зобов`язання до набрання законної сили судовим рішенням, що буде мати характер остаточного.

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову та клопотанням про зустрічне забезпечення.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову мотивовано тим, що застосовані заходи забезпечення позову порушили законні права та інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» як власника нерухомого майна, а заявником не додано до заяви про забезпечення позову жодних доказів, які б свідчили про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» був іпотекодержателем житлового будинку у АДРЕСА_1 , загальною площею 269,4 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м., а ОСОБА_1 протягом тривалого часу порушує свої договірні зобов`язання і не виконує належним чином обов`язки іпотекодержателя.

Вказав, що заявлений вид забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

Вважав, що вжиті заходи забезпечення позову матимуть наслідком заподіяння збитків товариству внаслідок упущеної вигоди, тобто доходів, які відповідач міг би реально одержати за звичайних обставин від продажу вказаного майна, а також передання його в користування, оренду, лізинг чи управління нерухомого майна третім особам, якби його права не були обмежені заходами забезпечення позову.

Зазначив, що судом першої інстанції не вирішено питання щодо зустрічного забезпечення.

Клопотання про зустрічне забезпечення мотивовано тим, що ОСОБА_1 не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання на території України, а за адресою, що вказано нею в позовній заяві відсутні зареєстровані особи, як вбачається з відповіді Департаменту реєстрації Харківської міської ради та інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 19 квітня 2019 року № 12-0.

Зазначив, що ОСОБА_1 не має на території України майна в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, в тому числі рухомого та нерухомого майна, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягом з Державного реєстру МВС щодо зареєстрованих транспортних засобів. Відтак існують обов`язкові підстави щодо застосування зустрічного забезпечення.

Вказав, що заставна вартість житлового будинку у АДРЕСА_1 , загальною площею 269,4 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м. за договором іпотеки становила 1 586 780,00 грн., що і було набувальною вартістю предмета іпотеки.

Вважав, що співмірним із заходами забезпечення позову стане захід зустрічного забезпечення у формі внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 1 000 000,00 грн. ОСОБА_1 , оскільки дана сума є лише частиною від загальної суми збитків, які вже понесло товариство у зв`язку із забезпеченням позову.

Просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2018 року; застосувати зустрічне забезпечення по справі шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 1 000 000, 00 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 травня 2019 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про витребування доказів - задоволено; витребувано з Департаменту реєстрації Харківської міської ради документи, що підтверджують факт направлення та отримання позивачем вимоги банку про усунення порушень зобов`язання відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку» та пункту 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та подачу цих відомостей разом із заявою про державну реєстрацію; витребувано з Департаменту реєстрації Харківської міської ради реєстраційну справу з документами щодо державної реєстрації, індексний номер 39048039, від 29 грудня 2017 року 10:46:26, про державну реєстрацію речових прав за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» права власності на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 269,4 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 ; у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про скасування заходів забезпечення позову - відмовлено; у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про зустрічне забезпечення - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду в частині відмови в задоволенні клопотань про скасування заходів забезпечення позову та зустрічного забезпечення і скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2018 року і застосувати зустрічне забезпечення шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 1 000 000, 00 грн.; судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав вимоги клопотань. При цьому зазначив, що суд першої інстанції не повно дослідив всі доводи клопотання про скасування заходів забезпечення позову та доводи клопотання про зустрічне забезпечення.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши виділені матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з висновком якої погоджується судова колегія, мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а підстави забезпечення зустрічного позову - відсутні.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено та підтверджується виділеними матеріалами справи, що у жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області Неженської Г.В., Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію речових прав на нерухоме майно, який в подальшому уточнила та просила визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Неженської Г.В. філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області, індексний номер 39048039, від 29 грудня 2017 року про державну реєстрацію речових прав за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» права власності на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 269,4 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 з внесенням запису про скасування державної реєстрації речових прав та відновленням запису про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 269,4 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, яку в подальшому уточнила.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено, забезпечено позов шляхом заборони вчиняти відповідачу, державному реєстратору ОСОБА_3 , філія Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області, та іншим органам, суб`єктам державної реєстрації прав Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, а саме вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, надання права користування, накладення заборон, інших речових прав на житловий будинок у АДРЕСА_1 , загальною площею 269,4 кв. м., житловою площею 114,9 кв.м. до набрання законної сили судовим рішенням, що буде мати характер остаточного; заборонено Товариству з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо управління, користування та розпорядження житловим будинком у АДРЕСА_1 , загальною площею 269,4 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м. чи виконувати щодо нього інші зобов`язання до набрання законної сили судовим рішенням, що буде мати характер остаточного.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 3 та 10 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

Відповідно до пункту 6 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановлення судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі, для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також обставини, зазначені в частині 13 статті 158 ЦПК України.

У пункті 10 зазначеної Постанови, роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Виділені матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом зазначила, що 12 вересня 2008 року між нею та Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого вона, як майновий поручитель, надала в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 269,4 кв.м., житловою площею 114,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить їй на праві приватної власності.

Наданим в іпотеку майном забезпечувалось виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № Ф2350/09-08 (А020212) від 12 вересня 2008 року, який укладено між банком та ОСОБА_4 , згідно якого ОСОБА_4 надано кредит в сумі 245 000,00 доларів США.

Зазначила, що права та обов`язки Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» за вказаними кредитним договором та договором іпотеки перейшли до Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», згідно договору факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги від 29 листопада 2011 року та договору про відступлення прав за договорами іпотеки від 16 грудня 2011 року.

Вказала, що їй стало відомо про те, що 27 грудня 2017 року державним реєстратором внесено запис № 24240365 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на зазначений житловий будинок за відповідачем на підставі договору іпотеки, тобто, як іпотекодержателем в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вважала, що, зареєструвавши право власності на вказаний будинок за Товариством з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», державний реєстратор в порушення вимог чинного законодавства в односторонньому порядку незаконно позбавив її права власності на житловий будинок.

Зважаючи на те, що між сторонами дійсно виник спір щодо правомірності реєстрації права власності та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а також обґрунтоване припущення щодо можливості відчуження спірного майна на користь третіх осіб, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції встановивши наявність між сторонами спору, врахувавши, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, враховуючи вимоги розумності, співмірності, обґрунтованості і обсяг вимог позивача, прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2018 року.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» щодо того, що необхідно застосувати зустрічне забезпечення є безпідставними, оскільки наявність передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України підстав, за яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, виділені матеріали справи не містять.

Як вбачається з позову ОСОБА_1 проживає в спірному будинку, оспорює зняття її з реєстрації в будинку, в якому вона проживає, а доказів на спростування цього факту Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» не надав.

Інші доводи апеляційної скарги зведені до посилань на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції, і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Враховуючи те, що ухвалу суду постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її зміни або скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до постановлення помилкової ухвали.

В іншій частині ухвала суду не оскаржувалась та не переглядалась.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст. 375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 травня 2019 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

В іншій частині ухвала суду не оскаржувалась та не переглядалась.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2019 року.