Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/718/19
Провадження № 2/321/306/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 року

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Машкіної Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Бородіної І.В.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в володінні та користуванні житловим приміщенням шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в володінні та користуванні житловим приміщенням шляхом виселення.

Позовні вимоги обґрунтовує таким.

Позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

У вказаному житловому будинку зареєстрована та проживає донька позивача ОСОБА_5 та її діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, без жодної правової підстави та без згоди позивача в житловий будинок вселився відповідач ОСОБА_3 її колишній зять. На теперішній час шлюб між донькою позивача та відповідачем розірвано. Відповідач не працює, веде безтурботний спосіб життя, витрат на утримання будинку та сплату комунальні послуги не несе. Також, відповідач чинить скандали, що призводить до виклику співробітників поліції. Добровільно відповідач виселитись не бажає, хоча і має у власності частку в квартирі АДРЕСА_2 .

На даний час відповідач не являється членом сім`ї позивача та створює їй істотні перешкоди у володінні та користуванні належним їй житловим приміщенням, що призводить до нестерпних умов проживання.

Внаслідок зазначеного, просить суд усунути перешкоди в її володінні та користуванні житловим приміщенням та виселити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з житлового будинку АДРЕСА_1 . Крім того, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору та правничої допомоги в загальній сумі - 1768,40 гривень.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому викладені такі заперечення проти позову.

З 16.09.2006 року до 28.01.2019 року відповідач перебував в зареєстрованому шлюбі з донькою позивача, від якого народилося двоє дітей, 2006 року народження та 2008 року народження. Після набуття позивачем права власності на житловий будинок в смт. Михайлівка, дружина відповідача та їх спільні діти було зареєстровані в ньому. Він також проживав у вказаному житловому будинку зі згоди позивача. За його особисті кошти в будинку було зроблено ремонт, придбавалися предмети хатньої обстановки. Після розірвання шлюбу з донькою позивача він вважає себе членом сім`ї останньої, оскільки спільно проживає з її онуками та пов`язаний з ними спільним побутом, тому з задоволенні позовних вимог просив відмовити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник, - адвокат Ганюков В.Д. на задоволенні позовних вимог наполягали, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Позивач зазначила, що житловий будинок АДРЕСА_1 , є її особистою власністю, був придбаний на її власні кошти, джерелами яких був заробіток, в тому числі і за кордоном. Під час подружнього життя її доньки з відповідачем, вона не заперечувала проти його проживання у вказаному будинку, проте ніколи не надавала згоди на його реєстрацію там, оскільки ОСОБА_3 не працював, сім`ю матеріально не утримував, витрат на благоустрій будинку та сплату комунальних послуг не ніс, неодноразово вчиняв сварки. Після розірвання шлюбу з її донькою позивач категорично заперечує проти проживання відповідача в належному їй будинку. Так, відповідач є боржником за виконавчими провадженнями про стягнення з нього аліментів і державний виконавець наклав арешт за вказаною адресою на майно позивача, чим їй створюються перешкоди в володінні та користуванні її майном. Проте відповідач категорично відмовляється виселятися.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, посилаючись на доводи, викладені в відзиві на позовну заяву. Відповідач зазначив, що джерелами придбання спірного житлового будинку були, в тому числі і його особисті грошові кошти, оскільки з 2012 до 2013 року він працював на заробітках. Зароблені гроші в сумі 6 000 доларів США він передав своїй колишній дружині. Саме в цей період тещею був придбаний будинок в смт. Михайлівка. З 2013 року він постійно проживав в ньому з дружиною та дітьми зі згоди позивача, проти зареєструвати його місце проживання вона увесь час відмовлялася. В 2018 році між ним та дружиною почали виникали непорозуміння, в тому числі і з викликом працівників поліції. Причиною цих конфліктів була теща. Визнав, що дійсно не сплачував за комунальні послуги, оскільки він зареєстрований в м. АДРЕСА_1 . При цьому, саме житловий будинок вважає своїм житлом, оскільки там знаходяться його речі і проживають його діти.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві особистої власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 08 жовтня 2013 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , що посвідчено приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Наливайко К.К., та зареєстровано в реєстрі за № 792. (а.с.6-11).

Згідно рішення Михайлівської селищної ради від 31 березня 2005 року позивач є власником земельної ділянки площею 0,1500 га, у межах згідно з планом розташованої на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, призначеної для обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (а.с.12), а також згідно державного акту на право власності на земельну ділянку позивач є власником земельної ділянки площею 0,4200 га, у межах згідно з планом розташованої на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, призначеної для ведення особистого селянського господарства. (а.с.13).

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , відповідач ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 .

З домової книги вбачається, що в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_5 , ОСОБА_6 2006 року народження, ОСОБА_7 , 2008 року народження (а.с. 14-15).

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 28.01.2019 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано. Рішення набрало законної сили 28.02.2019 року. (а.с.16).

Зі свідоцтв про народження вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_6 , 2006 року народження, та ОСОБА_7 , 2008 року народження (а.с. 34-35).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показала, що відповідач - її колишній чоловік, який оселився в будинку її матері позивача в 2013 році. Зазначений житловий будинок був придбаний її матір`ю за її власні заощадження. Відповідач дійсно працював в 2012 році в м. Магадан, привіз з заробітків 6 тисяч доларів США, які були поміщені на депозит в банку. Оскільки в подальшому відповідач ніколи не працював зароблені ним гроші поступово були витрачені на потреби їх сім`ї. В 2012 році їх сім`я мешкала в м. Запоріжжя і в цей час в їх дитини лікарі діагностували алергію і порадили змінити місце проживання. Оскільки її матір придбала будинок в смт. Михайлівка, то запропонувала їх сім`ї пожити в ньому для поліпшення стану здоров`я дитини. Дочекавшись закінчення навчального року їх сім`я переїхала у вказаний будинок. В 2014 році мати зареєструвала в ньому її та дітей. Реєструвати відповідача вона ніколи не погоджувалася, оскільки він ніде не працював, матеріально сім`ю не забезпечував, витрат на утримання будинку та його благоустрій не ніс, вчиняв сварки. В лютому 2019 році шлюб між ними було розірвано. Також, вона в судовому порядку стягнула з відповідача аліменти на утримання дітей і на теперішній час державним виконавцем описане та частково реалізується майно, яке знаходиться в будинку і належить її матері.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він є батьком відповідача. Син зареєстрований разом з ним в трикімнатній квартирі в м. АДРЕСА_1 . Вказана квартира є приватизованою, в тому числі ј її частина належить відповідачу. Йому достовірно не відомо, за рахунок яких коштів був придбаний будинок в смт. Михайлівка, де син зараз проживає. При цьому, в 2012 році син був на заробітках, але скільки він заробив і на що були витрачені ці гроші достовірно не знає. На теперішній час він дізнався, що вказаний будинок є власністю позивача. Після його придбання на прохання сина він тимчасово мешкав та охороняв вказаний будинок, оскільки сім`я сина чекала закінчення навчального року, щоб переїхати туди самим. Колишні дружина та теща не зареєстрували сина у вказаному будинку.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона є сестрою відповідача. Брат зареєстрований разом в трикімнатній квартирі в м. АДРЕСА_1 . Вказана квартира є приватизованою, в тому числі ј її частина належить відповідачу. Йому достовірно не відомо, за рахунок яких коштів був придбаний будинок в смт. Михайлівка, де син зараз проживає. При цьому, в 2012 році син був на заробітках, але скільки він заробив і на що були витрачені ці гроші достовірно не знає. Підтвердила, що брат дійсно ніде не працював, оскільки займався домашнім господарством, доглядав дітей. Також, зі слів брата їй відомо, що за його кошти в будинку в смт. Михайлівка були поміняні вікна і зроблена ванна кімната. Колишні дружина та теща не зареєстрували брата у вказаному будинку.

Оцінюючи показання свідків, суд враховує, що ОСОБА_5 є донькою позивача, а ОСОБА_10 та ОСОБА_5 батьком та сестрою відповідача. При цьому, показання допитаних свідків в частині того, що місце проживання відповідача ніколи не було зареєстроване в житловому будинку АДРЕСА_1 , оскільки його власник позивача не надавала на це згоди не викликають сумніву в їх достовірності та правдивості. Показання свідків в іншій частині суд не бере до уваги через відсутність в них відомостей про характер спірних правовідносин та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 150 СК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Таким чином, згода власника житлового приміщення є обов`язковою умовою для проживання його членів сім`ї, а також для вселення членами сім`ї інших членів сім`ї.

При цьому, судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_3 без жодної правової підстави та згоди власника проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 , чим чинить йому перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Право на повагу до житла гарантує ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для усунення перешкоди в володінні та користуванні житловому приміщенні ОСОБА_1 та виселити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), без надання іншого житлового приміщення з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 768 грн. 40 коп., а також витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн., факт сплати, підстави та розмір яких підтверджується наданими суду доказами.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 до ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 про усунення перешкод в володінні та користуванні житловим приміщенням шляхом виселення - задовольнити.

Усунути перешкоди в володінні та користуванні житловим приміщенням ОСОБА_1 та виселити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 , судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн., а всього 1768 ( одну тисячу сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.В. Машкіна