Провадження №2/522/6568/19
УХВАЛА

15 жовтня 2019 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Домусчі Л.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Одеської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та поновлення права користування помешканням,

ВСТАНОВИВ: .

Позивач ОСОБА_1 15.07.2019 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Одеської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та поновлення права користування помешканням.

Позовна заява надійшла до судді 16.07.2019 року.

Ухвалою суду від 18.07.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків позову, а саме: вказати реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 . картки платника податків позивача ОСОБА_1 та ЄДРПОУ відповідача Одеської міської ради та доплатити судовий збір у розмірі 64,40 грн.

До суду 25.07.2019 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 12.10.2005 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду про залишення позовної заяви без руху від 18.07.2019 року направлялась на адресу позивача, зазначену ним у позові, проте поштова кореспонденція була повернута до суду з відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. До теперішнього часу недоліки позову позивачем усунуті не були.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Заяв про зміну місця проживання від позивача не надходило, тому суд надсилав судові повістки на адресу, яка булу зазначена в позовній заяві.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користуванням процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез`явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

На підставі наведеного, суд вважає, що позивач був належним чином сповіщений про наявність ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, не отримання ухвали є зловживанням процесуальними правами.

ЦПК України не передбачає можливості суд повторно залишати позовну заяву без руху.

У зв`язку з чим, судом встановлено, що позивачем належним чином не усунуті недоліки поданої заяви.

Судом також враховується, що відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів..

Згідно з ч.2 ст.10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що позивачем недоліки поданої заяви належним чином в повному обсязі у відповідності до ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 18.07.2019 року не усунуті, суддя вважає, що у відповідності до ст.185 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Одеської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та поновлення права користування помешканням, слід повернути позивачеві та роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Згідно із п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст.ст.43, 44, 128, 131, 185, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Одеської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та поновлення права користування помешканням визнати не поданою та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України м.Одеси в Одеській області, яке знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Черняховського 6, , повернути повністю позивачу ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 00 (вісімдесят) копійок, який було сплачено на номер рахунку: №5008, отримувач: УК у м.Одесі/Приморський район/22030101, код отримувача 38016923, код Банку отримувача (МФО): 899998, згідно квитанції №22 від 05.07.2019 року.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України м.Одеси в Одеській області, яке знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Черняховського 6, , повернути повністю позивачу ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 352(триста п`ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок, який було сплачено на номер рахунку: №5008, отримувач: УК у м.Одесі/Приморський район/22030101, код отримувача 38016923, код Банку отримувача (МФО): 899998, згідно квитанції №24 від 05.07.2019 року.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України м.Одеси в Одеській області, яке знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Черняховського 6, , повернути повністю позивачу ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 352(триста п`ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок, який було сплачено на номер рахунку: №5008, отримувач: УК у м.Одесі/Приморський район/22030101, код отримувача 38016923, код Банку отримувача (МФО): 899998, згідно квитанції №23 від 05.07.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Суддя Л.В. Домусчі