РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року

м. Рівне

Справа № 564/1179/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/307/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: ОСОБА_1

Рішення ухвалене в м. Костопіль Рівненської області

Дата ухвалення повного тексту рішення 23.11.2018

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий: суддя Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 14 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення матеріальних збитків заподіяних внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2016 року, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (далі ОСОБА_4 "УПСК") про стягнення матеріальних збитків заподіяних внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, в якому просив стягнути з ОСОБА_4 "УПСК" майнову шкоду в розмірі 30 175,84 грн., з ОСОБА_3 майнову шкоду в сумі 69 225,70 грн., стягнути солідарно судові витрати в сумі 5476,70 грн.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 14 листопада 2018 року вищевказаний позов задоволено частково.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 "УПСК" про стягнення матеріальних збитків заподіяних внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 500 грн.. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає вказане рішення суду таким, що прийняте з неповним з'ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що розрахунок відповідача ОСОБА_4 "УПСК" було здійснено неналежним чином та не проведено в повному обсязі виплату, яка повинна була бути здійснена для ОСОБА_2, проте судом першої інстанції дана обставина досліджена не була.

Вказує, що підпис позивача в акті огляду від 25.11.2015 підтверджує лише факт того, що ОСОБА_2 погоджувався з переліком пошкоджень, що були завдані його транспортному засобу "Mercedes-Benz 609" державний номерний знак НОМЕР_1 після ДТП від 24.11.2015.

Вважає, що страховик повинен був надіслати ОСОБА_2 повідомлення про те, яке рішення було прийняте по виплаті, а також повинен був вказати суму, що підлягала сплаті, тобто визначити дану суму на підставі проведення незалежної оцінки, щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу). У звязку з незгодою, щодо визначення суми страхового відшкодування, відповідач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідними позовними вимогами.

Вважає, що неврахування судом першої інстанції звіту про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, складений 30 грудня 2015 року НВП "Автопромбуд" є необєктивним та просить суд апеляційної інстанції врахувати цей звіт, як належний та допустимий доказ, оскільки даний він був виконаний оцінювачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які на момент проведення оцінки мали свідоцтва ФДМУ, а також свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів, про що інформація відображена на арк.2 вказаного звіту.

Враховуючи викладене, вважає, що при постановленні оскаржуваного рішення не було дотримано вимоги ЦПК України, а також не було враховано ст. 1187, 1194 ЦК України, ЗУ "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", щодо стягнення зі страхової компанії збитків в сумі ліміту страхової відповідальності, а також щодо стягнення з ОСОБА_3 різниці між фактичним розміром шкоди і страховою шкодою.

За наведеного, просив рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 14.11.2018 скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ОСОБА_4 "УПСК" про стягнення матеріальних збитків заподіяних внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки в повному обсязі.

У поданому на апеляційну скаргу ОСОБА_2 відзиві, представник ОСОБА_4 "УПСК" адвокат ОСОБА_7 заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та постановленим з дотриманням норм чинного законодавства.

Зазначає про те, що жодних деліктних правовідносин, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 "УПСК" не виникало, оскільки ОСОБА_4 "УПСК" не заподіювало шкоди майну позивача, а тому спірні правовідносини мають вирішуватись саме за правилами, встановленими законом України №1961-IV.

Вказує, що розрахунок наведений в апеляційній скарзі є неналежним доказом та не може бути прийнятий до уваги, оскільки позивачем невірно застосовано коефіцієнт фізичного зносу, вихідні дані позивачем вказано невірно, сума відшкодування розрахована позивачем в апеляційній скарзі невірна та суттєво завищена.

ОСОБА_4 "УПСК" заперечує проти прийняття до уваги Звіту про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту, який надає позивач, оскільки Законом визначений лише один випадок, коли потерпілий має право самостійно обирати експерта для визначення розміру збитку. Вказує, що в рамках даної справи, потерпілий позбавлений права самостійно обрати експерта, оскільки страховик (ОСОБА_4 "УПСК") у строк, визначений Законом України №1961-IV, оглянув пошкоджений транспортний засіб.

Враховуючи викладене, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі.

Згідно з ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду у порядку письмового та спрощеного позовного провадження, як малозначна справа.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач, отримавши страхове відшкодування за договором обовязкового страхування, погодився з розміром збитків, визначених страховою компанією, однак рахував, що франшиза в сумі 500 грн. підлягає стягнення з відповідача ОСОБА_3

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія судів апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.ст. 22,1192 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема, витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), має право на їх повне відшкодування, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції, у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 цього Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати, пов'язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 21.11.2015 року близько 18 год., ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2, рухаючись по автодорозі з південного під'їзду до м. Костопіль в сторону міста, неподалік повороту на с. Лісопіль Костопільського району, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автобусом «Mercedes-Benz 609», державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 609», державний номерний знак НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження. Даний транспортний засіб належить на праві приватної власності ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САЕ 713633.

Постановою Костопільського районного суду від 03 березня 2016 року винною особою у вчиненні вищевказаної ДТП визнано відповідача по справі ОСОБА_3

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ВАЗ», станом на дату ДТП, була застрахована у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що стверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/5378612 від 22.10.2015 року.

24.11.2015 року до відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся водій транспортного засобу - автомобіля «Mercedes-Benz 609», державний номерний знак НОМЕР_1 із заявою-повідомленням за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21.11.2015 року, у якій було пошкоджено транспортний засіб, що належить ОСОБА_2

17.05.2016 року позивач подав до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ремонтної калькуляції №3692 від 04.01.2016 року, яка проведена на програмному комплексі Audatex, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу, матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу «Mercedes-Benz 609», державний номерний знак НОМЕР_1 складає - 57 216,71 грн., з врахуванням зносу, за мінусом податку на додану вартість та франшизи складає 19 421,27 грн.

Відповідачем ОСОБА_4 «УПСК» було нараховано та здійснено страхове відшкодування у розмірі 19421,27 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 802 від 25 травня 2016 року.

Зі звіту від 30 грудня 2015 року, проведеного за замовленням власника автомобіля марки «Mercedes-Benz 609» ОСОБА_2, складеного НВП «Автопромбуд», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Mercedes-Benz 609», державний номерний знак НОМЕР_1, складає 118 525,70 грн.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 07 квітня 2017 року, було призначено автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання про вартість відновлювального ремонту пошкодженого у результаті ДТП, що трапилось 21.11.2015. автомобіля марки «Mercedes-Benz 609», державний номерний знак НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників транспортного засобу, станом на момент його пошкодження, тобто на 21.11.2015.

З повідомлення про неможливість проведення експертизи від 20.07.2017 №3.3-51/17, слідує, що оскільки відсутня можливість безпосередньо оглянути та дослідити автомобіль Mercedes-Benz 609», державний номерний знак НОМЕР_1, а матеріали справи містять розбіжності у переліку пошкоджень та ремонтних робіт з відновлення пошкодженого ТЗ, експерту не надано похідних даних, необхідних для проведення дорученої судової експертизи, що унеможливлює її проведення (а.с.137-138).

З наведеного можна зробити висновок, що проведення призначеної судом першої інстанції автотоварознавчої експертизи стало не можливим, саме з вини позивача, який не надав для огляду пошкоджений транспортний засіб, про що його просив у клопотанні експерт та суд у своєму повідомленні від 31.05.2017 (а.с.121).

Колегія суддів бере до уваги висновки суду першої інстанції про те, що 25.11.2015 аварійним комісаром ОСОБА_4 «УПСК» здійснено огляд пошкодженого автомобіля та складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу та при цьому, позивач ОСОБА_2 був присутній при огляді експертом автомобіля і погодився з переліком пошкоджень, зазначених експертом, підписавши акт огляду транспортного засобу.

За результатами огляду ОСОБА_4 «УПСК» була складена ремонтна калькуляція від 04.01.2016 року № 3692, згідно з якою вартість ремонту без врахування ПДВ склала - 57 216,71 грн. Вартість ремонту з урахуванням ПДВ склала - 68 660,05 грн., ПДВ склав - 11 443,34 грн.

ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія», у відповідності до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі - 19 421,27 грн., що не заперечувалось самим позивачем ОСОБА_2

Положенням п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Враховуючи, що ОСОБА_4 «УПСК», на підставі вищезазначених норм Закону, здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі шкоди оціненої страховою компанією, а позивачем на той момент не було надано жодних документів, які б підтверджували інший розмір його витрат по відновлюванню автомобіля, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. Позивач, отримавши страхове відшкодування за договором обов'язкового страхування, не оскаржуючи його розмір, фактично з ним погодився.

Також, судом першої інстанції обґрунтовано не враховано звіт про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, складений 30 грудня 2015 року НВП «Автопромбуд», відповідно до якого ринкова вартість автомобіля на дату оцінки становить - 188 542 грн., вартість нанесеного збитку власнику автомобіля становить - 43 019,78 грн., а вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 118 525, 70 грн., оскільки вказаний звіт є неналежним та достатнім доказом, оскільки складений за власною ініціативою позивача ОСОБА_2, що суперечить п.34.3 ст.34 Закону України №1961-ІУ.

Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів здійснення (понесення) витрат по ремонту автомобіля у розмірі більшому, ніж отримана страхова виплата - позивачем суду таких не надано, а страховиком забезпеченого транспортного засобу здійснено страхову виплату позивачеві на суму 19 421,27 грн., тобто вартість матеріального збитку, яка відповідно до ст.12 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягала стягненню з винної в ДТП особи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Місцевим судом обґрунтовано стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 500 грн., а саме франшизу розмір якої зазначено в страхову полісі, та яка не відшкодовувалась страховиком.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що розрахунок відповідача ОСОБА_4 "УПСК" було здійснено неналежним чином та не проведено в повному обсязі виплату, яка повинна була бути здійснена для ОСОБА_2, оскільки як правильно зазначає у своєму відзиві представник ОСОБА_4 "УПСК", розрахунок наведений в апеляційній скарзі є неналежним доказом та не може бути прийнятий до уваги, оскільки позивачем невірно застосовано коефіцієнт фізичного зносу, вихідні дані, сума відшкодування розрахована позивачем в апеляційній скарзі невірна та суттєво завищена.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції Звіту про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, складеного 30 грудня 2015 року НВП "Автопромбуд", не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції була надана належна оцінка зазначеному звіту та правильно не взято його до уваги як належний доказ.

Інші доводи наведені в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів, яким надана належна оцінка судом першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції були всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржене рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 14 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 березня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

ОСОБА_8