РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/12314/18

Провадження № 2/643/1086/19

12.03.2019 Московський районний суд м. Харкова, в складі: головуючого - судді Букреєвої І.А. , за участі секретаря Саілян Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , в якому зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 07.02.2012 року , їй належить будинок № 26 по вул.Ізюмській в місті Харкові .

На теперішній час відповідач зареєстрований у спірному будинку .

У 2016 році відповідач залишила спірний будинок та виїхала на постійне місце проживання у невідомому напрямку . В зазначеному будинку не мешкає, комунальні платежі не сплачує. В теперішній час, через неможливість зняти відповідача з реєстрації у спірному будинку позивач позбавлений можливості розпорядитися ним на власний розсуд.

Посилаючись на зазначене, позивач просив суд усунути перешкоди у розпорядження спірним будинком шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку, справу розглянути у її відсутність.

Відповідач на судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, заочно у відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Судом встановлено, що будинок № 26 по вул.Ізюмській у м.Харкові на підставі договору купівлі продажу від 07.02.2012 року належить: ОСОБА_1 ( а.с.3-5 )

З довідки з місця проживання про склад сім'ї від 02.07.2018 року, вбачається, що за адресою зареєстрована відповідач ОСОБА_2 ( а.с.9 ), але за вказаною адресою не проживає . У підтвердження цього факту складений акт про непроживання , що підписаний ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом також встановлено, що відповідач по справі хоча і зареєстрована у вказаному будинку , але згідно наданих суду доказів з червня 2017 року в зазначеному будинку не проживає, в будинку відсутні її особисті речі, продала будинок позивачу - 07 лютого 2012 року .

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.191,319,383,391,405 ЦК України, ст.ст.12,13,81,263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком № 26 по вул.Ізюмської у м.Харкові.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя