Ухвала

18 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 296/10727/18

провадження № 61-17693ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 22 січня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» про стягнення заборгованості з оплати праці,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила: стягнути з Державного підприємства «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» (далі - ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці») на її користь: 21 375,25 грн заборгованості з оплати праці, яка утворилася внаслідок невиплати їй персональної надбавки за високі досягнення у праці з жовтня 2015 року по червень 2016 року та з травня по вересень 2018 року; 17 347,28 грн - заборгованості з оплати праці, яка утворилася внаслідок незаконної невиплати 100 % премії з липня 2015 року по квітень 2016 року та з вересня по жовтень 2017 року; 5 000 грн - на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Позов ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що вона працює в ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» на посаді менеджера з адміністративної діяльності. Умовами колективного договору на 2016-2019 роки передбачено, що працівники мають право на надбавку за високі досягнення у праці в розмірі 50 % від посадового окладу та премію за виконання виробничих завдань у розмірі 100 % посадового окладу. У випадку зменшення розміру виробничої премії або персональної надбавки за успіхи в роботі керівник підприємства кожного місяця повинен видавати наказ із зазначенням причин їх зменшення. За вищевказані періоди персональна надбавка за досягнуті успіхи у праці в розмірі 50 % посадового окладу, а також премія за виконання виробничих завдань в розмірі 100 % посадового окладу їй безпідставно не нараховані та не виплачені.

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 22 січня 2019 року відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення надбавки за високі досягнення у праці за періоди з жовтня 2015 року по червень 2016 року та з травня по липень 2018 року включно, а також - в частині стягнення 100 % премії за періоди з липня 2015 року по квітень 2016 року включно та з вересня по жовтень 2017 року. Позовні вимоги в частині стягнення надбавки за високі досягнення у праці за період з серпня по вересень 2018 року та в частині стягнення 5 000 грн на відшкодування витрат за надання правової допомоги адвокатом залишено без розгляду.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 22 січня 2019 року - без змін.

24 вересня 2019 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 22 січня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення в повному обсязі та направити справу до Корольовського районного суду міста Житомира на новий розгляд.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було надати копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи та встановлено для виправлення вказаних недоліків строк десять днів з дня вручення ухвали і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником здані на пошту 10 жовтня 2019 року. Вимоги ухвали заявником виконано.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 22 січня 2019 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року, посилаючись на те, що повний текст постанови апеляційного суду був направлений сторонам лише 28 серпня 2019 року. На підтвердження цих обставин надано копію супровідного листа Житомирського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року вих. № 296/10727/18/41340/2019.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду та додані до нього докази свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення. Крім того, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржуване судове рішення апеляційного суду було оприлюднене 27 серпня 2019 року, а касаційна скарга подана ОСОБА_1 в межах тридцятиденного строку після цієї дати.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у цій справі щодо стягнення з відповідача заборгованості з оплати праці становить 38 722,53 грн (21 375,25 грн + 17 347,28 грн), що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн х 100 = 192 100 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

Разом з тим у касаційній скарзі заявник посилається на те, що справа має для неї виняткове значення, оскільки важке фінансове становище її сім`ї зумовлює обов`язок берегти кожну копійку, адже вона з чоловіком проживає у найманій квартирі та має потребу в наданні допомоги батькам через незадовільний стан їх здоров`я.

Доводи касаційної скарги свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для розгляду справи судом касаційної інстанції, оскільки заробітна плата, про стягнення якої заявлений позов, зазвичай є основним джерелом існування людини, а відтак справа має для заявника виняткове значення. Тому, не дивлячись на те, що справа є малозначною, оскаржувані в ній судові рішення підлягають перегляду в касаційному порядку.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. ОСОБА_1 як позивач у справі про стягнення заробітної плати звільнена від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з частиною сьомою статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 390, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 22 січня 2019 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 22 січня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року.

Витребувати з Корольовського районного суду міста Житомира цивільну справу № 296/10727/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» про стягнення заборгованості з оплати праці.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 18 листопада 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук