Дата документу 15.03.2019 Справа № 314/5626/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/5626/18 Головуючий у 1 інстанції: Беспалько Т.Д.
Провадження № 22-ц/807/1156/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Бєлки В.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2018 року про визнання неподаною та повернення заяви ОСОБА_3 про встановлення опіки/піклування над неповнолітньою особою, заінтересовані особи: орган опіки та піклування Служба у справах дітей Вільнянської районної державної адміністрації,Запорізької області, Комунальний заклад «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про встановлення опіки/піклування над неповнолітньою особою, заінтересовані особи: орган опіки та піклування Служба у справах дітей Вільнянської районної державної адміністрації,Запорізької області, Комунальний заклад «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради.

Ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2018 року визнано неподаною та повернуто заяву.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неможливість сплати судового збору через незадовільний майновий стан, просить скасувати ухвалу суду та зобов'язати суд першої інстанції прийняти заяву до провадження.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 березня 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що в грудні 2018 року ОСОБА_3 подала заяву про встановлення опіки/піклування над неповнолітньою особою, заінтересовані особи: орган опіки та піклування Служба у справах дітей Вільнянської районної державної адміністрації,Запорізької області, Комунальний заклад «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2018 року в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, заяву ОСОБА_3 залишено без руху, оскільки заявником не сплачено судовий збір, заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України та надано строк для усунення указаних недоліків заяви.

12 грудня 2018 року ОСОБА_3 подала до суду першої інстанції клопотання про відстрочку сплати судового збору до отримання пенсії.

Ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2018 року заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Повертаючи заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України заявник недоліки заяви не усунула, зокрема, не сплатила судовий збір за подання заяви, вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху не виконала.

Проте, колегія суду не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що подана ОСОБА_3 заява не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, тому ухвалою судді від 06 грудня 2018 року заяву ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк п'ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, усунути виявлені недоліки, а саме доплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4 874,23 грн.

Положення статті 185 ЦПК України щодо повернення заяви застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали про усунення недоліків.

За змістом наведених норм закону, повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, вказаних в ухвалі.

Встановлено, що на виконання вимог ухвали від 06 грудня 2018 року заявник надіслала заяву про відстрочку сплати судового збору до отримання пенсії, посилаючись на скрутне майнове становище, а тому посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_3 не виконала вимоги ухвали, є передчасними.

Разом з тим, відповідно до змісту частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений з ініціативи суду.

Суд першої інстанції, вважаючи, що заявник не виконала вимоги ухвали суду від 06 грудня 2018 року, не вирішив клопотання та не продовжив строк у разі відмови у клопотанні, а одразу повернув заяву, що суперечить вимогам статей 127, 185 ЦПК України.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Основним Законом України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини 1, 2 статті 55 Конституції України). Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини гарантії регламентовані, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі "Делькур проти Бельгії" від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

За таких обставин постановлена ухвала судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2018 року є передчасною, а тому у відповідності до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2018 року про визнання неподаною та повернення заяви у цій справі скасувати та справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 березня 2019 року.

Головуючий

Судді: