Справа № 464/3911/19
пр.№ 2/464/1447/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретаря судового засідання Кравс С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до суду з позовом, про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняття його з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що на підставі ордера № 018374 від 17.11.1972 ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вселились у квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Незважаючи на реєстрацію відповідача ОСОБА_3 за вказаною адресою, у такій квартирі останній не проживає з 2000 року, не сплачує за комунальні послуги, не отримує поштової кореспонденції, у квартирі особистих речей не має. Факт непроживання відповідача за адресою місця реєстрації підтверджується актами ЛКП «Новий Львів» та ЛКП «Житловик-С». У зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований в квартирі, але в такій не проживає, перешкоди у користуванні житловим приміщенням останньому не чинились, просила суд визнати його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Позивач у судове засідання від 15.10.2019 не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила, позов підтримала, просила суд такий задовольнити. У судовому засіданні від 24.09.2019 позовні вимоги підтримала повністю та надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання судової повістки за адресою місця реєстрації та оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частко з таких підстав.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 01.04.2019 ОСОБА_2 визнано недієздатним та призначено опікуном ОСОБА_1

Судом встановлено, що ОСОБА_2 разом із членами сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вселились в квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується ордером №018374 від 17.11.1972.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 25 січня 2000 року відділом РАГС Львівського міськвиконкому, видно, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 676.

Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім`ї №1532 від 04.07.2019, виданою ЛКП «Житловик-С», у квартирі АДРЕСА_1 , окрім позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до актів ЛКП «Новий Львів» від 18.08.2011, 11.11.2011 та ЛКП «Житловик-С» від 29.11.2018, 04.07.2019, відповідач ОСОБА_3 зареєстрований, однак не проживає з 2000 року у квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Поважні причини відсутності визначені ч.3 ст.71 Житлового кодексу, перелік таких є вичерпним.

За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Аналізуючи зібрані у справі письмові докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає у квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, доказів поважності причин непроживання чи створення йому перешкод у користуванні житлом суду не надано. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Разом з тим, порядок зняття з реєстраційного обліку визначений Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», статтею 7 якого передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється (серед іншого) на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи те, що правовим наслідком визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є зняття такої з реєстрації місця проживання, відтак суд приходить до висновку, що позов в частині зняття з реєстрації ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 не підлягає задоволенню.

Оскільки позивач при зверненні до суду з таким позовом звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 384 грн. 20 коп. судового збору, що пропорційно відповідатиме розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 81, 89,141, 247, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.