233 № 233/5918/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
15 жовтня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Клугер Т. А., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу № 233/5918/19 за позовом ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2 ) до ОСОБА_3 «про стягнення аліментів»,
ОСОБА_1 звернулася до Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не меншому, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання первинного позову, а саме з 23.07.2019 р. до досягнення старшою дитиною повноліття, щомісячно, пославшись на те, що відповідач добровільно матеріально дітей не утримує.
Ухвалою суду від 26.09.2019 р. відкрито спрощене провадження у справі за дійсним позовом з повідомленням сторін (а.с.23-24).
Позивач та її представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність з посиланням на підтримання позову (а.с.31).
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає такого висновку:
Судом встановлено, що від шлюбу, зареєстрованого 24 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Старобешівського районного управління юстиції Донецької області (а.с.7), сторони мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копії свідоцтв про народження дітей - на а.с.9,8).
Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідач своїх обов`язків по утриманню дітей, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України, не виконує, чим обґрунтувала заявлені позовні вимоги позивач, і що не спростував відповідач.
За приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2).
Статтею 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч.2). Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч.3).
Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітніх дітей сторін, суд враховує стан здоров`я та матеріальне положення відповідача, який в силу свого віку є працездатним, та вважає можливим визначити розмір аліментів згідно з вищенаведеними приписами Сімейного кодексу України у заявленому позивачем розмірі - 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення віку повноліття найстаршою дитиною - ОСОБА_4 .
Щодо вимог позивача про стягнення аліментів за минулий час:
За приписами ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Заявляючи вимогу стягнення аліментів з 23.07.2019 р., а не з часу звернення з дійсним позовом до суду - 06.09.2019 р., позивач посилається на ті обставини, що 23.07.2019 р. вона звернулася з аналогічними вимогами в системі «Електронний суд». Ухвалою від 22.08.2019 р. позовну заяву їй було повернуто через відсутність правових підстав для звернення до суду в системі «Електронний суд», оскільки Положення про Єдину судову інформаційну систему не затверджено.
Вирішуючи питання обґрунтованості заявленої вимоги, суд пересвідчився у тому, що дійсно 23.07.2019 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів (справа № 233/4681/19), яку судовою ухвалою від 22.08.2019 р. було повернуто з підстав п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України - через відсутність власноручного підпису представника позивача, який звернувся до суду в інтересах позивача з позовною заявою в електронному вигляді із зазначенням про те, що документ було сформовано в системі «Електронний суд», до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а.с.10).
Враховуючи ту обставину, що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, а також приписи п.п.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 р., відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також, що держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів, - суд вважає вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час, а саме з 23.07.2019 р., такими, що підлягають задоволенню.
За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, виходячи з приписів п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України, в розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст.259, 263-265, 279, 280-282, 141 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) «про стягнення аліментів на утримання дітей» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23.07.2019 р. до повноліття ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Рішення підлягає негайному виконанню в межах стягнення суми платежу за один місяць.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя