ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Гуля В.В., Суханової Є.М.,
за участю секретаряМариненко Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_5 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року про повернення заяви у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 , через представника - ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року заяву повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , через представника - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У скарзі заявник вказує на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у представника повноважень, у зв`язку з неподанням представником разом із відповідною заявою договору про надання правової допомоги, відповідно до якого було видано ордер, оскільки згідно правового висновку Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № П/9901/736/18 ордер є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката і не вимагає надання договору про правничу допомогу.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження сторонам було надано строк для подачі відзивів на апеляційну скаргу, однак відзиви до суду не надходили.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої ст. 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, апеляційний суд розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, скасовує ухвалу і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статі 185 ЦПК України суддя повертає заяву, якщо її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру № 1004174 від 26.08.2019 року (а.с. 25), звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви, суд першої інстанції виходив із того, що представником заявника на підтвердження своїх повноважень не додано копію договору про надання правової допомоги, на підставі якого був виписаний ордер, а тому він не має процесуальної дієздатності.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з таких підстав.

За змістом частини 1 статі 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частин 1, 3 статі 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи (пункт 1 частини 1 статі 62 ЦПК України).

Повноваження адвоката, як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (частина 4 статі 62 ЦПК України).

За приписами статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Отже, ордер, який видано відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинна редакція ЦПК України не вимагає.

Отже, враховуючи висновки правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/736/18, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення заяви у зв`язку з тим, що до неї не додано документів, які б підтверджували волевиявлення заявника на надання повноважень адвокату (договору про надання правової допомоги).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону, а висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За вказаних обставин, ухвала не може вважатись постановленою з додержанням вимог закону, і відповідно до ст. 379 ЦПК України, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: В.В.Гуль

Є.М. Суханова