Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 705/7076/14

провадження № 61-33192св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Черкаської області

від 19 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Храпка В. Д., Бондаренка С. І., Новікова О. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_3 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПАТ «СК «Провідна», страхова компанія), ОСОБА_3 , у якому з урахуванням уточнень, просив стягнути з відповідача 103 750,25 грн на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження належного йому автомобіля у дорожньо-транспортній пригоді (далі - ДТП) та

25 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

2. Позовна заява мотивована тим, що 05 липня 2014 року мало місце ДТП за участю автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Hyundai Elantra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача. Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 липня 2014 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

3. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , застрахована в ПАТ «СК «Провідна».

4. Згідно звіту про оцінку автомобіля по визначенню матеріального збитку від 16 липня 2014 року вартість відновлювального ремонту

складає 96 194,28 грн. Страховою компанією позивачу

виплачено 47 973,77 грн.

5. Посилаючись на те, що відповідач, як особа винна у скоєнні ДТП, добровільно не відшкодувала різницю між страховим відшкодуванням та фактичними витратами за проведення відновлювального ремонту, позивач просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

6. Суди розглядали справу неодноразово.

7. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 серпня 2017 року у складі судді Коваля А. Б. позов задоволено частково.

8. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, заподіяну дорожньо-транспортною пригодою в сумі 48 220,51 грн та судовий збір в сумі 275,60 грн, всього 48 496,11 грн.

9. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що автомобіль Hyundai Elantra після ДТП було відремонтовано частково, вказаний транспортний засіб потребує заміни системи безпеки автомобіля (при ДТП спрацювали подушки безпеки), в тому числі: ременів безпеки правого і лівого, модуля подушки безпеки, сенсора деформації/фронтального зіткнення, подушки безпеки пасажира, контактної групи «AIR BAG», блоку управління подушками безпеки, та інше, що підтверджується рахунком фактурою від 22 жовтня 2014 року, у якому зазначено роботи і матеріали, необхідність проведення і придбання яких обумовлено у звіті від 16 липня 2014 року.

10. Оскільки сума коштів, фактично оплачених позивачем за частковий відновлюваний ремонт автомобіля, менша суми коштів виплаченого страхового відшкодування, суд першої інстанції дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти, розмір яких має бути визначено шляхом віднімання від вартості відновлюваного ремонту за звітом від 16 липня 2014 року, суми коштів, виплаченого страхового відшкодування та складають 48 220,51 грн.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

11. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 19 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 серпня 2017 року скасовано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 231,87 грн матеріальної шкоди.

12. Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що сума матеріальної шкоди була погоджена сторонами, будь-яких зауважень при складанні акту огляду сторони не висловлювали, у звіті про оцінку автомобіля від 16 липня 2014 року не вказано, чи було враховано розмір податку на додану вартість, відсутні в матеріалах справи і інші докази щодо розміру податку на додану вартість і чи був він врахований до розміру матеріальної шкоди, суд апеляційної інстанції виходив з того, що з відповідача необхідно стягнути різницю між матеріальними збитками 55 204,87 грн і виплаченою страховою сумою у розмірі 47 973 грн, що складає 7 231,87 грн.

13. Згідно висновків апеляційного суду інша частина позовних вимог не підлягають відшкодуванню, оскільки не ґрунтуються на законі. Достовірних доказів, що на ремонт пошкодженого автомобіля витрачено більше, ніж зазначено в звіті, не надано позивачем.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

14. У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

15. Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно зменшив суму, яка підлягає відшкодуванню з винної у ДТП особи на користь позивача, оскільки розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля. Зменшуючи суму відшкодування, апеляційний суд порушив положення статті 1192 ЦК України.

16. Суд апеляційної інстанції не дав належної оцінки тій обставині, що

ОСОБА_2 була присутня при проведенні оцінки автомобіля і погодилась з висновком оцінювача від 16 липня 2014 року, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ОСОБА_4 становить - 96 194,48 грн. Під час розгляду справи не надала суду жодного доказу на підтвердження підстав для її звільнення від обов`язку відшкодувати решту суми заподіяної матеріальної шкоди, яка була завдана з її вини ОСОБА_1 і не покрита страховою виплатою.

17. Аргументом касаційної скарги також указано те, що апеляційний суд не звернув увагу, що у формулі, за якою проводилось визначення матеріальної шкоди та розмір відновлювального ремонту, не зазначено, що враховано ПДВ, такі підстави для скасування рішення суду першої інстанції не підтверджені матеріалами справи.

Доводи інших учасників справи

18. У відзиві на касаційну скаргу, ОСОБА_2 , заперечує проти доводів позивача та просить залишити ухвалене у справі рішення апеляційного суду без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

19. ОСОБА_2 посилається на те, що відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 07 липня 2014 року було проведено огляд належного позивачу і пошкодженого у ДТП транспортного засобу і узгоджено перелік технічних пошкоджень. Також при огляді було встановлено, що автомобіль мав пошкодження, які були отримані раніше і не пов`язані з даною ДТП. На підставі вказаного протоколу суб`єктом оціночної діяльності і визначено вартість матеріального збитку у розмірі 55 204,87 грн, з якого слід виходити при визначені суми відшкодування на користь позивача. Вказана вартість матеріального збитку визначена, як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу деталей транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

20. Також зауважено, що місцевим судом з відповідача стягнуто розмір збитку з урахуванням ПДВ, при тому, що автомобіль ремонтувався не у платника ПДВ.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

21. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

22. Відповідно до підпункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

23. Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

24. У травні 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

25. 05 липня 2014 року ОСОБА_2 , керуючи належним ОСОБА_3 транспортним засобом Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний

номер НОМЕР_1 , не обрала безпечної швидкості руху, не надала переваги в русі автомобілю Hyundai Elantra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , допустила зіткнення зазначених транспортних засобів, внаслідок чого автомобіль позивача зазнав механічні пошкодження.

26. Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області

від 18 липня 2014 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

27. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22 січня

2014 року забезпечений транспортний засіб Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застраховано в ПрАТ «СК «Провідна».

28. Згідно звіту про оцінку автомобіля Hyundai Elantra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 16 липня 2014 року вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, визначена за витратним підходом, складає

96 194,28 грн, вартість матеріального збитку, завданого власнику становить

55 204,87 грн і визначена як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових та величини втрати товарної вартості.

29. ПрАТ «СК «Провідна» виплатило позивачу страхове відшкодування у сумі 47 973,77 грн, з вирахуванням із розміру матеріального збитку 500 грн франшизи.

30. Відновлювальний ремонт пошкодженого у ДТП автомобіля позивача здійснено частково. Згідно акту виконаних робіт від 11 листопада 2014 року ремонт автомобіля проведено на загальну суму 41 240 грн, в тому числі вартість запчастин в сумі 27 005 грн.

31. У вказаному автомобілі, після ДТП залишилось не заміненою система безпеки автомобіля (при ДТП спрацювали подушки безпеки), в тому числі: ременів безпеки правого і лівого, модуля подушки безпеки, сенсора деформації/фронтального зіткнення, подушки безпеки пасажира, контактної групи «AIR BAG», блоку управління подушками безпеки, та інше, що відображено у рахунку фактурі від 22 жовтня 2014 року та узгоджується зі звітом про оцінку автомобіля від 16 липня 2014 року.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

32. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

33. Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

34. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

35. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

36. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

37. Предметом спору у справі, яка переглядається, є стягнення з особи, винної у скоєнні ДТП, різниці між страховим відшкодуванням та фактичними витратами за проведення відновлювального ремонту.

38. За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

39. Пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

40. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

41. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

42. Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

43. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

44. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

45. Таким чином, норми статей 1192, 1194 ЦК України регулюють відносини між потерпілим та заподіювачем шкоди, тоді як правовідносини між потерпілим і страховиком регламентуються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено обов`язок страховика виплатити потерпілому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страхове відшкодування, що становить витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону).

46. У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди відповідальність щодо сплати потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) покладається на особу, яка застрахувала свою цивільну відповідальність ( стаття 1194 ЦК України).

47. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

48. У справі, яка переглядається, судами установлено, що згідно звіту про оцінку автомобіля Hyundai Elantrа, реєстраційний номер НОМЕР_2 ,

від 16 липня 2014 року матеріальний збиток, завданий власнику вказаного транспортного засобу внаслідок його пошкодження складає 55 204,87 грн, що визначено як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових та величини втрати товарної вартості.

49. Цим же звітом визначено за витратним підходом вартість відновлювального ремонту у розмірі 96 194,28 грн, без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні.

50. Страхова компанія перерахувала позивачу у якості страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності 47 973,77 грн, тобто з урахуванням зносу та без урахування ПДВ, включеного у вартість складових, що підлягають заміні.

51. Разом із тим, ремонт автомобіля проведено частково на загальну суму

41 240 грн, доказів на підтвердження того, що позивачем понесено затрати, які перевищують, визначений звітом про оцінку від 16 липня 2014 року, розмір матеріального збитку 55 204,87 грн матеріали справи не містять.

52. За викладених конкретних обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов вірного правового висновку, що до стягнення з відповідача, як особи, винної у скоєнні ДТП, підлягає стягненню різниця між матеріальним збитком, визначеним звітом про оцінку від 16 липня 2014 року, і сумою, виплаченою страховою компанією.

53. Зважаючи на відсутність доказів на підтвердження того, що у вартість відновлювального ремонту, понесеного позивачем, було включено ПДВ, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові в цій частині.

54. Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

55. Згідно статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

56. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

2. Рішення апеляційного суду Черкаської області від 19 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська