Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4040/18

номер провадження 2/695/465/19

14 березня 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Бреуса В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Сторони по справі мають спільну повнолітню дочку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 23.07.2001 року із відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дочки стягувались аліменти до досягнення останньою повноліття.

На даний час дочка проживає з позивачем по справі та перебуває на її утриманні. Оскільки остання досягла повноліття, виплата аліментів на її утримання відповідачем не здійснюється. Так як дочка продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, бо навчається на денній формі навчання в іншому місті та потребує коштів на придбання одягу, взуття та їжі, а батько матеріально нічим не допомагає, а тому ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі 2000.0 грн. щомісяця, на утримання їх повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Враховуючи, що відповідно до ухвали суду розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, і сторони проти такого порядку не заперечують, відзиву на позов відповідач до суду не направив, а у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини позивача та відповідача, суд розглядає справу за відсутності сторін по матеріалах справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.,ст. 199, 200 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином та з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина.

Як вбачається із свідоцтва про народження (серії І-СР № 082034 від 26.12.2000 року) ОСОБА_3 народилась 05.12.2000 року, а її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про шлюб (серії І-СР № 129320 від 24.03.2016 року) ОСОБА_4 після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 одружилась з ОСОБА_5 та змінила прізвище на Корецька.

Відповідно до довідки Черкаської медичної академії за вих № 1555/04-03 від 29.10.2018 року, ОСОБА_3 є студенткою І м/с А (9) курсу Черкаської медичної академії, форма навчання денна, державна, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року.

Згідно з довідкою голови квартального комітету № 14 м. Золотоноші від 31.10.2018 року ОСОБА_3 проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 є дочкою відповідача по справі, вона досягла повноліття та навчається в навчальному закладі за денною формою навчання.

Із норм СК України вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного матеріального забезпечення, в тому числі і в період навчання у навчальному закладі покладається на обох батьків та не може бути покладено на одного із них.

Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що повинні забезпечувати обоє батьків.

Відповідно до п. 20 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, за загальними принципами норм чинного законодавства, суд при визначені розміру аліментів має враховувати матеріальний стан обох батьків, наявність у них інших утриманців та інші обставини, які так чи інакше впливають на матеріальний стан сторін та визначають реальну можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Так при вирішенні вказаної справи суд враховує, що відповідач на своєму утриманні непрацездатних осіб не має, бо про таких не повідомив суд, про обставини, що впливають на його матеріальний стан, що унеможливлюють стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, також суд не повідомив.

Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі 2000.0 грн. є, на думку суду, справедливим та достатнім.

Суд вважає, що аліменти на утримання дочки підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі, виходячи з принципів розумності та справедливості, та враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, стягує аліменти на утримання дитиниу твердій грошовій сумі 2000.0 грн. щомісячно.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до повного задоволення.

Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України судових витрат.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 141, 199, 200 СК України та

ст., ст. 12, 81, 141, 206, 224, 263-268,

ст. 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити у повному обсязі.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_1, аліменти на утримання повнолітньої дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 2000.0 грн. щомісячно на період навчання, починаючи стягнення з дати з 06.12.2018 року, і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021 року, але не більше ніж до досягнення дочкою 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 60 коп. у дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя : Середа Л.В.