Справа № 338/1017/18
Провадження № 22-ц/4808/341/19
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л. М.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю ОСОБА_2 та його представника, представника КС «Станіславська»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Кредитної спілки «Станіславська» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2018 року під головуванням судді Битківського Л.М. в смт. Богородчани,

в с т а н о в и в:

Кредитна спілка «Станіславська» звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 06 червня 2016 року між КС «Станіславська» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 128, шляхом відкриття кредитної лінії в сумі 65 000.00 грн Строк користування кредитом становить 25 місяців, розпочинається 06 червня 2016 року та закінчується 06 липня 2018 року. За користування кредитом встановлено виплачувати 40 відсотків річних. Графік погашення кредиту вказаний у додатку № 1 до згаданого договору.

З метою забезпечення умов кредитного договору було укладено договори поруки від 06 червня 2016 року, де поручителями є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які відповідають по зобов'язаннях боржника солідарно, у тому ж обсязі що й боржник. Проте всупереч умов кредитного договору, взяті на себе зобов'язання ОСОБА_2 не виконував, заборгованість в добровільному порядку не сплатив.

Станом на 21 серпня 2018 року заборгованість за кредитним договором становила 119 301.00 грн, які позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Заочним рішенням Богородчанського районного суду від 09 жовтня 2018 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Станіславська» заборгованість за кредитним договором № 128 від 06 червня 2014 року в сумі 119 301.51 грн та 1 789.52 грн судового збору.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що заочне рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач мав намір бути присутнім при розгляді справи, надавати пояснення, а також був позбавлений права надавати докази по суті справи.

Апелянт вказує, що причини його неявки були визнані судом неповажними необґрунтовано, оскільки судом не враховано, що його дружина в період з 07 жовтня по 22 жовтня 2018 року перебувала в лікарні у зв'язку з тяжкими пологами та хворобою новонародженої дитини.

На думку апелянта, кредитодавцем в односторонньому порядку було змінено розмір процентної ставки із 40 % до 60 % за користування кредитними коштами, що є порушенням вимог Національного Банку України та перевищенням ставки НБУ, яка становить 18 %.

Окрім того, апелянт вказує, що кредитний договір укладається в письмовій формі і не може змінюватися в односторонньому порядку без згоди сторін, а стороною кредитного договору є банк, а не кредитне управління, відділ чи структурний підрозділ банку, яким на думку апелянта є КС «Станіславська».

Просить скасувати заочне рішення, а справу направити для розгляду по суті іншим складом суду в суд першої інстанції.

Кредитною спілкою «Станіславська» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначається, що апеляційна скарга є засобом затягування настання цивільно-правової відповідальності для апелянта і задоволенню не підлягає.

Щодо твердження апелянта про те, що КС «Станіславська» є філією Укрексімбанку у відзиві зазначено наступне.

Кредитна спілка «Станіславська» є юридичною особою, яка внесена в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і не є філією Укрексімбанку, а лише має відкритий рахунок у філії Укрексімбанку та діє відповідно до Закону України «Про кредитні спілки». Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а заочне рішення залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу представника кредитної спілки, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Кредитною спілкою «Станіславська» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 128 від 06.06.2018 року строком на 25 місяців до 06.07.2018 року. Відповідно до умов договору КС «Станіславська» надала відповідачу кредит в сумі 65 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40% річних за користування кредитом. Також ОСОБА_2 зобов'язувався щомісячно, не пізніше 06 числа кожного місяця, сплачувати проценти за користування кредитними коштами згідно графіку.

Пунктом 2.2.1 договору передбачено, що у разі виникнення прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом, якщо час прострочення становить більше 30 днів, позичальник сплачує кредитодавцеві підвищений процент у розмірі 60 % річних від суми несплаченого кредиту, починаючи з дати виникнення прострочення платежу і до дати сплати простроченого платежу.

Відповідно до пункту 4.5 договору повернення кредиту кредитодавцеві та сплата відсотків здійснюється у такій черговості : у першу чергу позичальник сплачує нараховані проценти за користування кредитом (заборгованість за процентами і поточний платіж), у другу чергу сплачує суму кредиту (заборгованість за кредитом та поточний платіж).

3 метою забезпечення умов даного кредитного договору було укладено договори поруки від 06.06.2016 року, де поручителями є ОСОБА_3 (ідент.номер НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ідент. номер НОМЕР_2). Дані договори поруки діють з 06.06.2016 року до 06.07.2018 року і відповідно до п. 3.2.1 цих договорів порука припиняється якщо кредитор протягом трьох років від дня закінчення строку дії договору не пред'явить вимогу до поручителів.

Згідно з п.1.1. даних договорів поруки поручителі зобов'язуються перед кредитодавцем відповідати усім своїм майном по зобов'язаннях ОСОБА_2, які випливають з кредитного договору від 06.06.2016 року №128.

Відповідальність поручителів настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання за вказаним кредитним договором.

Вказаними договорами поруки передбачена солідарна відповідальність. Поручителі відповідають по зобов'язаннях боржника у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням чи неналежним виконанням боржником умов кредитного договору.

За змістом ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 553 ЦК України та частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 належним чином не виконувались умови кредитного договору. Тому позивач, відповідно до умов договору, починаючи з 06 вересня 2016 року, почав нараховувати проценти за користування кредитними коштами у підвищеному розмірі 60 відсотків.

Станом на 21 серпня 2018 року утворилася заборгованість в сумі 119 301.51 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 63 475,69 грн і заборгованості за відсотками у розмірі 55 825,51 грн. Вказану суму заборгованості суд стягнув з відповідачів солідарно, відповідно до вимог ст. 554 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до п. 2.2.1 кредитного договору, у разі виникнення прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом, якщо час прострочення становить більше 30 днів, позичальник сплачує кредитодавцеві підвищений процент у розмірі 60% річних від суми несплаченого кредиту, починаючи з дати виникнення і до дати сплати простроченого платежу. У випадку нарахування підвищеного проценту кредитодавцем, процент (відсоток), розмір якого встановлений в пункті 2.1 цього договору, на прострочений платіж не нараховується.

Згідно з пунктом 2.6 договорів поруки поручителі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ознайомлені з умовами кредитного договору і чітко усвідомлювали та розуміли умови даного договору та вважали їх вигідними для себе.

Отже, поручителі були ознайомлені з умовами кредитного договору та погодилися на зміну кредитором процентної ставки у разі прострочення позичальником сплати відповідного платежу, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів солідарно.

Стягуючи заборгованість за кредитним договором на користь позивача в солідарному порядку з відповідачів, суд першої інстанції погодився з розрахунком, проведеним кредитною спілкою, яка визначила заборгованість, яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 63 475,69 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 55 825,51 грн станом на 21 серпня 2018 року.

З визначеною заборгованістю за відсотками, яка нарахована позивачем і стягнута судом першої інстанції, колегія суддів погодитися не може, оскільки строк дії кредитного договору закінчився 06 липня 2018 року і саме по цей час слід нараховувати відсотки за користування кредитом.

В засіданні апеляційного суду представник кредитної спілки навів розрахунок заборгованості за процентами, зменшивши розмір такої заборгованості станом на 06 липня 2018 року до 51 025,70 грн. З таким розрахунком погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що рішення суду в цій частині підлягає зміні в частині визначення заборгованості за процентами, що також впливає на зменшення загальної заборгованості за кредитним договором до 114 501,39 грн.

В решті рішення судом першої інстанції постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі.

Доводи апелянта про те, що умови договору для нього є кабальними і позивач не є юридичною особою, спростовуються зібраними у справі доказами і не є такими, що можуть вплинути на правильність і обґрунтованість судового рішення.

Наданий ОСОБА_2 розрахунок заборгованості не спростовує правильності розрахунку, який наданий суду позивачем і ним змінений станом на день закінчення строку дії кредитного договору.

Твердження апелянта про те, що кредитною спілкою «Станіславська» було змінено умови договору та розмір процентів за користування кредитними коштами в односторонньому порядку та без попередження його та поручителів не відповідає дійсності, оскільки такі умови були передбачені умовами самого кредитного договору.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що кредитною спілкою були порушені вимоги Національного Банку України при визначенні процентної ставки, яка на 06 червня 2016 року складала 18 %, оскільки процентна ставка НБУ, відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» стосується сплати пені за прострочку платежу в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Тому якщо такий спосіб забезпечення виконання зобов'язання не передбачений договором, він не застосовується.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2018 року в частині стягнення процентів за кредитним договором змінити, зменшивши розмір процентів за кредитним договором № 128 від 06 червня 2014 року до 51 025,70 грн і стягнути солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3), ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Станіславська» (ідент.номер 25598352) заборгованість в розмірі 114 501,39 грн.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення і у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 березня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк