Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 761/33170/16-ц

провадження № 61-34846св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року у складі судді Осаулова А. А. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Андрієнко А. М., Заришняк Г. М., Мараєвої Н. Є.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 21 липня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 19 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27 процентів на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31 серпня 2016 року у нього виникла заборгованість у розмірі 85 971,56 грн, з яких: 17 730,49 грн - заборгованість за тілом кредиту, 62 022,99 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1 648,01 грн - нарахована пеня та комісія за користуванням кредитом, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 4 070,07 грн - штраф (процентна складова), ПАТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 85 971,56 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 82 779,49 грн, з яких: 17 1730,49 грн - заборгованість за тілом кредиту, 62 022,99 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1 648,01 грн - нарахована пеня та комісія за користуванням кредитом.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що при підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив, що він ознайомився з умовами договору, який є публічним та розміщений на офіційному сайті позивача, а також підтвердив ознайомлення та згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» та з тарифами відповідно до обраного тарифного пакету.Оскільки ОСОБА_1 умови кредитного договору належно не виконує, вимоги банку про стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту, процентыв за користування кредитними коштам та нарахованої пені і комісії є обгрунтованими. У задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу, суд відмовив, посилаючись на те, що пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а тому не можуть бути застосовані одночасно, оскільки це призведе до застосування подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і те саме порушення договірного зобов`язання, що суперечить статті 61 Конституції України.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов законного та обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості, за винятком штрафів. Доводи апеляційної скарги щодо не застосування судом першої інстанції спеціальної позовної давності до вимог банку про стягнення пені, апеляційний суд вважав безпідставними, оскільки з наданого банком розрахунку заборгованості убачається, що пеня нарахована за один рік. Посилання заявника на не повідомлення його про збільшення ПАТ КБ «ПриватБанк» процентної ставки за користування кредитними коштами, суд відхилив з огляду на те, що збільшення розміру процентної ставки за прострочення виконання зобов`язання перебачено умовами договору.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У жовтні 2017 року до касаційного суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у якій заявник просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки правомірності зміни банком процентної ставки за користування кредитними коштами, та не застосували при вирішенні цього питання правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові

від 30 листопада 2016 року у справі №6-82цс16, відповідно до якого боржник вважається належно повідомленим про збільшення банком розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку, в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Крім того, суди попередніх інстанцій не звернули увагу, що підписана відповідачем анкета-заява не містить умов щодо сплати комісії, а тому відсутні правові підстави для її нарахування, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справвід 20 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції.

Згідно з статтею 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

05 червня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та відзиву, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Установлені судами фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій установлено, що 21 липня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, відповідно до якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна», шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк». 22 липня 2013 року йому було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої позичальник отримав кредит у розмірі

19 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою 27 процентів на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В анкеті-заяві ОСОБА_1 зазначив про свою згоду на те, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку.

У порушення умов кредитного договору, ОСОБА_1 не виконав взятих на себе кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 31 серпня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 85 971,56 грн, з яких: 17 730,49 грн - заборгованість за тілом кредиту, 62 022,99 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1 648,01 грн - нарахована пеня та комісія за користуванням кредитом, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 4 070,07 грн - штраф (процентна складова).

Висновки Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У підписаній сторонами анкеті-заяві позичальника від 21 липня 2011 року не зазначена процентна ставка, сума комісії, строк повернення кредиту (користування ним) та відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк просив стягнути заборгованість за кредитним договором, у тому числі, крім суми наданого позичальникові кредиту, складові його повної вартості, зокрема заборгованість зі сплати процентів на поточну та прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, комісію, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту та процентів за користування кредитними коштами, на обгрунтування зазначених вимог посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Умови та правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», у яких визначені пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, в тому числі неустойка за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, їх розміри та порядок нарахування, а також інші умови.

Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Тарифи, Умови і правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з якими був ознайомлений позичальник.

Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з доданими банком до позовної заяви Витягом з Тарифів та Умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» ознайомився та погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» та, що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), комісії, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості.

За таких обставин, надані банком Витяг з Тарифів та Умови та правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки Умови та правила надання банківських послугПАТ КБ «ПриватБанк», що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ним неодноразово змінювалися.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Умови та правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнаються відповідачем і не містять його підпису, а тому їх не можна розцінювати, як складову укладеного між сторонами кредитного договору від 21 липня 2011 року шляхом підписання анкети-заяви. З огляду на наведене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді порядок нарахування та розмір процентної ставки, підстави та розмір нарахування банком комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені та штрафу) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).

Таким чином, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 62 022,99 грн, комісії та пені у розмірі 1 648,01 грн та штрафів у розмірі 4 570,07 грн, є безпідставними, а тому суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, помилково стягнув на користь банку заборгованість за процентами за користування кредитом, нараховану комісію та пеню, та відмовив у задоволені вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення штрафів з посиланням на неможливість застосування подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і те саме порушення договірного зобов`язання.

З урахуванням основних завдань та засад цивільного законодавства, Верховний Суд також зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не можевважатися належно проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», які являють собою значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для їх розуміння.

Зазначене свідчить про те, що при укладенні договору з ОСОБА_1 , ПАТ КБ «ПриватБанк» не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування, що не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності у договірних правовідносинах та порушує права споживача.

В анкеті-заяві позичальника від 21 липня 2011 року не визначено строк повернення кредиту, а тому відповідно до положення частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Ураховуючи наведене та з огляду на неповернення позичальником отриманої суми кредитних коштів, ПАТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту порушених прав, шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже рішення судів попередніх інстанцій в частині стягнення з позичальника заборгованості по тілу кредиту в розмірі 17 730,49 грн є законним та обгрунтованим.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частинами першою, четвертою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд неправильно вирішили спір в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність скасування у цій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від

15 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року, з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» за їх необгрунтованістю.

В частині вирішення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за тілом кредиту, оскаржувані рішення підлягають залишенню без змін.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції в постанові розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи наведене, сплачений у зв`язку з розглядом справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій судовий збір необхідно покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (17 730,49 грн складає 20,62 проценти від заявлених позовних вимог), а тому відповідач має відшкодувати позивачеві витрати по сплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 284,14 грн (1 378,00 грн * 20,62 / 100), а позивач повернути відповідачеві 79,38 проценти суми судового збору, сплаченого ним за подання апеляційної та касаційної скарг, що становить 2 515,87 грн ((1 515,80 * 79,38 / 100) +

(1 653,60 * 79,38 / 100), а відтак з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2 231,73 грн на відшкодування судових витрат.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 415, 416, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року, в частині вирішених позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів відмовити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту, залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 2 231,73 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

Г. І. Усик