Справа № 462/2907/14-ц
УХВАЛА

09 жовтня 2019 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Колошкіна П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про заміну стягувача у виконавчому листі його правонаступником,

встановив:

ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі у справі № 462/2907/14-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме просить замінити вибулого стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника ТОВ «Росвен Інвест Україна».

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 06 серпня 2014 року, яке набрало законної сили, на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 22-214/184. На виконання даного рішення видано виконавчий лист. 12 листопада 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна», а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №22-214/184, який був укладений з ОСОБА_1

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п.9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Представник заявника та сторони, які беруть участь у справі, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явились, що, відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду питання про заміну стягувача у виконавчому листі.

При цьому у заяві про заміну стягувача у виконавчому листі ТОВ «Росвен Інвест Україна» просить розглядати таку за відсутності його представника. Представник боржника адвокат Васько І.П. подав письмове заперечення на заяву, в якому просить відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на те, що ТОВ «Росвен Інвест Україна» не доведено переходу до нього прав вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 22-214/184 від 25.01.2008 року.

Дослідивши заяву, перевіривши наведені заявником доводи щодо заміни стягувача за виконавчим листом, вивчивши матеріали заяви, а також матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2014 року Залізничний районний суд м.Львова на підставі рішення від 06 серпня 2014 року видав виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 (згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 21 січня 2015 року змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с.65)) на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором №22-214/184 від 25 січня 2008 року в розмірі 1395236,73 грн.

12 листопада 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір про відступлення прав вимоги (а.с.52-53), відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна», а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №22-214/184 від 25 січня 2008 року (позичальник ОСОБА_1 ).

Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Згідно зі ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.2 договору від 12 листопада 2018 року про відступлення прав вимоги, новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п.4 цього договору набуває усі права кредитора за основними договорами.

Відповідно до п.4 цього договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основним договором, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти.

Разом з тим, доказів на підтвердження перерахування ТОВ «Росвен Інвест Україна» банку коштів в рахунок відступлення прав вимоги, відповідно до п.п. 2, 4 договору, і таким чином, виникнення в заявника права вимоги за кредитним договором №000123-а від 12.06.2018 року, що був укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , суду не надано.

Також, неможливо встановити, яка сума мала бути сплачена заявником в рахунок відступлення прав вимоги за договором від 12 листопада 2018 року, оскільки в копії договору, доданій до заяви, у п.4 така сума відсутня.

Згідно з положеннями ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, те, що заявником не надано достатніх доказів переходу до нього згідно договору із ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 12 листопада 2018 року прав вимоги до боржників, в тому числі до ОСОБА_4 за договором №22-214/184 від 25 січня 2008 року, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви, тому в задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 353-355, 442 ЦПК України, суд -

постановив:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про заміну стягувача у виконавчому листі його правонаступником - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення та підписання ухвали до Львівського апеляційного суду, згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України через Залізничний районний суд м.Львова.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю.Колодяжний