Ухвала

15 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 560/235/18

провадження № 61-17791ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області до ОСОБА_1 про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року керівник Сарненської місцевої прокуратури звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області до ОСОБА_1 про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 62 710 грн, які відповідач повинен був сплатити в місцевий бюджет в якості пайової участі у створенні та розвитку інфраструктури населеного пункту у зв`язку із будівництвом магазину в с. Людинь Дубровицького району Рівненської області.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 08 травня

2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року апеляційну скаргу прокурора задоволено, рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 08 травня 2019 року скасовано, позовні вимоги керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської областізадоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Висоцької сільської ради Дубровицького району упущену вигоду в сумі 62 710 грн, вирішено питання про судові витрати.

30 вересня 2019 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року у справі № 560/235/18, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення першої інстанції.

Вирішуючи питання про можливість відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

ОСОБА_1 вважав, що має право на касаційне оскарження постанови апеляційного суду, оскільки справа не була визначена судами як малозначна та має складне матеріально-правове регулювання, крім того справа має важливе значення для нього та утвердження справедливості в місцевості де він проживає.

Натомість Верховним Судом не встановлено обставин, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які дають підстави для оскарження судових рішень у малозначній справі, зокрема не встановлено, що касаційна скарга ОСОБА_1 стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практикита/або що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Так, згідно із пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом

на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Ціна позову у справі № 560/235/18 становить 62 710 грн, що не перевищує

ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого як на час подання касаційної скарги так і на час пред`явлення позову.

Таким чином справа № 560/235/18 є малозначною в силу вимог закону

(пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України), незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради

Європи від 7 лютого 1995 року, державам-членам

рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 5 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), № 40160/12) вказав на обмеженість доступу ratione valoris до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шамоян проти Вірменії» (Shamoyan v. Armenia).

Крім того Європейський суд з прав людини в Ухвалі щодо неприйнятності заяви № 26293/18 від 9 жовтня 2018 року у справі «Азюковська проти України» (Azyukovska v. Ukraine) зазначив, що застосування критерію малозначності справи у справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Отже касаційну скаргу ОСОБА_1 подано на судове рішення, ухвалене у малозначній справі; віднесення справи до категорії малозначних було передбачуваним; справа № 560/235/18 розглянута судами першої та апеляційної інстанцій, які мали повну юрисдикцію; наявність обставин передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтована, а судом не встановлена, тому відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року у цивільній справі № 560/235/18.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович