Постанова

Іменем України

11 березня 2019 року

м. Київ

справа № 669/1213/17

провадження № 61-34370св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - адвокат Хомяк Олександр Миколайович,

відповідач 1 - Білогірська селищна рада Білогірського району Хмельницької області,

відповідача 2 - ОСОБА_6,

представники відповідача 2 - ОСОБА_7, адвокат Дацишина МирославаВалентинівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - адвокатом ХомякомОлександром Миколайовичем, на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області у складі судді Бараболі Н. С. від 19 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Хмельницької області у складі колегії суддів: Купельського А. В., Спірідонової Т. В., Янчук Т. О. від 27 березня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом до Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області, ОСОБА_6, у якому просила визначити їй додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_9

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_9, після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку та житловий будинок. Посилаючись на те, що звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, отримала відмову у зв'язку з пропуском шестимісячного строку, ОСОБА_4 просила задовольнити позовні вимоги. Вказує, що нотаріус у порушення вимог Закону України «Про нотаріат», не повідомила її про відкриття спадщини і не роз'яснила їй про відкриття спадщини і не роз'яснила їй необхідність подачі заяви про прийняття спадщини.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що ОСОБА_4 не надано доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_9

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 27 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2018 року представник ОСОБА_4 - адвокат Хомяк О. М. подала касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог відзиву на касаційну скаргу

У серпні 2018 року до суду касаційної інстанції надійшов відзив адвоката ОСОБА_6 - Дацишина М. В., у якому останній просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 липня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з Білогірського районного суду Хмельницької області.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_9 пропущено з поважних причин, оскільки сестра ОСОБА_6 приховала від позивача факт її звернення до приватного нотаріуса із відповідною заявою та заперечувала щодо можливості ОСОБА_4 реалізувати спадкові права; приватний нотаріус, отримавши заяву ОСОБА_6 про спадщини після смерті ОСОБА_9, всупереч вимогам Закону України «Про нотаріат» не повідомив інших спадкоємців про відкриття спадщини.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

Відзив на касаційну скаргу мотивовано тим, що позивачем не доведено наявність об'єктивних, непереборних та істотних труднощів для вчинення дій, встановлених частиною першою статті 1269 ЦК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_9

ОСОБА_4 є донькою померлої ОСОБА_9

01 березня 2017 року ОСОБА_6 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, в результаті чого була заведена спадкова справа за № 60311990.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу Рогожиної Ю.М. від 23 жовтня 2017 року № 790/01-16 ОСОБА_4 відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 та видачі свідоцтв про право на спадщину у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Із довідки Білогірської селищної ради Хмельницької області від 23 жовтня 2017 року № 4642 вбачається, що ОСОБА_9 проживала та була зареєстрована одна по АДРЕСА_1.

У зв'язку з пропуском ОСОБА_4 шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, позивач просила визначити їй додатковий строк.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду України № 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року та № 6-1215цс16від 14 вересня 2016 року.

Частиною третьою статті 10 та частиною першою статті 60 ЦПК України 2004 року передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, правильно виходили з того, що зазначені позивачем обставини для надання додаткового строку для прийняття спадщини не є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень статті 1272 ЦК.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - адвокатом ХомякомОлександром Миколайовичем, залишити без задоволення.

Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Хмельницької області від 27 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:В. М. Коротун
В. П. Курило