Справа № 464/5463/18
пр.№ 2/464/413/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі головуючого судді Рудакова І. П.,

за участю секретаря судового засідання Захарчук О. Ю.,

справа № 464/5463/18,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК",

відповідач ОСОБА_2 не з'явився,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за участю представників учасників справи: представник позивача ОСОБА_3 не з'явилась,

в с т а н о в и в:

позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся в суд із позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 06 серпня 2010 року № б/н у розмірі 29756,00 грн та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 15000,00 грн у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом від суми залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем умови кредитного договору не виконувались, внаслідок чого станом на 27.08.2018 утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Разом із тим, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Відповідачем не подано відзив на позов, який містив би заперечення на нього.

15 жовтня 2018 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_3 разом із позовною заявою подала клопотання про слухання справи у її відсутності; просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин не заперечує проти заочного вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання під розписку, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Суд установив, 06 серпня 2010 року ОСОБА_2, звернувся з письмовою анкетою-заявою (б/н) до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про надання йому кредиту у розмірі 15000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У заяві відповідач висловив згоду з тим, що заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов'язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України.

Щодо виконання зобов'язань за кредитним договором із сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість ОСОБА_2 станом на 27.08.2018 склала 29756,60 грн, з яких: 2581,08 грн заборгованість за кредитом; 16426,09 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 8856,26 грн заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн (фіксована частина), 1393,17 грн (процентна складова).

Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним, а тому приймається судом до уваги.

Визначаючи суму неустойки у виді пені, яку необхідно стягнути з відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини п'ятої статті 12 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 03 вересня 2014 року №6-100цс14.

Установивши, що розмір неустойки у виді пені (8856,26 грн) значно більший від розміру основного зобов'язання (2581,08 грн), суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України, тобто зменшити розмір пені до суми основного зобов'язання, що становить 2581,08 грн.

Щодо частини позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1393,17 грн. (процентна складова), нарахованої позивачем через несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобовязань, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час умовами кредитного договору також передбачена сплата штрафів фіксованої частини та процентної складової.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15.

Відтак, суд приходить переконання, що оскільки у відповідності до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, а відтак вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 500 грн (фіксована частина) та 1393,17 грн (процентна складова) задоволенню не підлягають, а тому у цій частині позовних вимоги необхідно відмовити.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов висновку, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, а тому суд приходить переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту, відсотками, пенею, яка зменшена судом до розміру основного зобовязання є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та становлять всього у розмірі 21588,25 грн.

Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову частково.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 1762,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи /арк. спр. 29/. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1278,33 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 06 серпня 2010 року № б/н у розмірі 21588,25 грн, з яких: 2581,08 грн заборгованість за кредитом; 16426,09 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 2581,08 грн заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір у сумі 1278,33 грн.

У частині позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у виді штрафу у розмірі 500,00 грн фіксована частина та 1393,17 грн процентна частина відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження м.Київ, вулиця Грушевського,1Д, ;

відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання АДРЕСА_1, РНОКППФО НОМЕР_1.

Повне судове рішення складено 07 березня 2019 року.

Суддя І. П. Рудаков