Постанова

Іменем України

09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 636/2155/16-ц

провадження № 61-24405св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2017 року у складі колегії суддів: Бровченка І. О., Бурлака І. В., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») про визнання кредитного договору від 17 січня 2014 року недійсним та припинення правовідносин між сторонами за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 17 січня 2014 року в магазині «Фокстрот», розташованому у м. Чугуєві Харківської області, він звернувся до представника ПАТ «Альфа-Банк» з метою отримання фінансової послуги у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом до 75 тис. грн, після чого ним було підписано заяву на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум», заяву на відкриття рахунка у ПАТ «Альфа-Банк» та довідку про умови кредитування, на підставі якої отримав від представника банку екземпляр додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Підписуючи вищезазначений додаток, представник банку не надав йому самого кредитного договору, посилаючись на те, що договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 17 січня 2014 року акцептовано шляхом підпису ним анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк», а з «Загальними умовами кредитування (рефінансування) фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк», затвердженими розпорядженням ПАТ «Альфа-Банк» від 10 червня 2014 року № 1577, що є невід`ємною частиною кредитного договору, можна ознайомитися на сайті банку.

Проте з цими Умовами та Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженими постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, він ознайомлений не був та свій підпис про ознайомлення з ними не ставив.

Крім того, представником банку, яка поставила свій підпис під додатком до кредитного договору, не було надано засвідченої належним чином копії її довіреності, дані такої довіреності не внесені до вищезазначеного додатку, а, отже, чи підписаний цей документ уповноваженою чи не уповноваженою станом на 17 січня 2014 рік особою від імені ПАТ «Альфа-Банк», невідомо.

У відділі державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області знаходиться виконавчий лист № 751/2841/15-ц, виданий 28 квітня 2015 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з нього на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 60 871 грн 06 коп., судових витрат по сплаті третейського збору у розмірі 400 грн та судового збору у розмірі 243 грн 60 коп.

Вважає, що банком порушено його права, як споживача фінансових послуг, а тому просив суд визнати кредитний договір від 17 січня 2014 року, укладений між ним та ПАТ «Альфа-Банк», недійсним, припинивши правовідносини між сторонами.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

РішеннямЧугуївського міського суду Харківської області від 31 жовтня 2016 року у складі судді Слурденка О. І. позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано кредитний договір від 17 січня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк», недійсним. Припинено правовідносини між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором від 17 січня 2014 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, щоПАТ «Альфа-Банк» не надано доказів на підтвердження того, що позичальник був належним чином ознайомлений з Умовами надання споживчого кредиту та посвідчив це своїм особистим підписом. Таким чином, Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника. Доводи позичальника про те, що він не був ознайомлений з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам є законними та обґрунтованими. Вимоги щодо форми правочину, встановлені частиною четвертою статті 203 ЦК України, банком не дотримано. Зміст спірного кредитного договору від 17 січня 2014 року суперечить ЦК України, оскільки не додержано вимог статей 638,1055 ЦК України, вимог Закону України «Про захист прав споживачів», тощо.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Альфа-Банк» задоволено. Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 31 жовтня 2016 року змінено, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що спірний кредитний договір було укладено сторонами у передбаченій законом формі. Зміст кредитного договору відповідає вимогам закону. ПАТ «Альфа-Банк» при укладені спірного договору вимоги частини другої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» виконано, що засвідчено сторонами своїми підписами у додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 17 січня 2014 року та анкеті-заяві. Позивач у передбачений законом строк не відкликав свою згоду на укладення договору та отримання кредиту, користувався коштами, які було надано у кредит.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції правильно встановив обставини, що мають значення для справи, а саме - відсутність у матеріалах справи його підпису, як позичальника, під публічною пропозицією ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та тарифами свідчить про недодержання письмової форми кредитного договору. Крім того, відповідач не надав суду ні підписаних ним додатків до договору, ні підписаної ним публічної пропозиції чи тарифів. Умови, що містяться на сайті відповідача, визначають істотні умови договору, зокрема, але не виключно порядок і умови нарахування процентів за користування кредитом, умови здійснення платежів, умови настання відповідальності за неналежне виконання зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або комісійної винагороди, та/або інших платежів, що вказані в договорі, а також будь-які інші умови, необхідні для врегулювання відносин між позичальником та банком. З цими умовами відповідач його не ознайомлював, його підпису вказані Умови не містять. Зміст договору та додатку від 17 січня 2014 року суперечить ЦК України та актам цивільного законодавства, оскільки не додержано вимог частини першої статті 1055 ЦК України, частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», частини першої статті 55 3акону України «Про банки і банківську діяльність».

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2017 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2017 року. Відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано з Чугуївського міського суду Харківської області зазначену цивільну справу.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У червні 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді-доповідачу.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 від ПАТ «Альфа-Банк», яке належним чином не оформлене, тому Верховним Судом до уваги не приймається.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» є сторонами договору про комплексне обслуговування фізичних осіб, укладеного 17 січня 2014 року шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне обслуговування фізичних осіб, згідно якого на підставі анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське фізичних осіб в рамках продукту«Максимум», наданої клієнтом, банк відкрив рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку строком на 2 роки з моменту її випуску (пункт 1 договору).

За бажанням клієнта, що виражене останнім в анкеті-заяві про акцепт публічної пропозиції, банк надав клієнту шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку, що вказаний у пункті 1 цього додатку, у розмірі 75 тис. грн (пункти 2, 2.1 додатку до договору).

Пунктом 2.1.1 сторони погодили, що сума кредиту, що є доступною клієнту на момент видачі клієнту картки та підсипання цього додатку, з встановленого договором про комплексне обслуговування фізичних осіб та вказаного в цьому додатку ліміту відновлюваної кредитної лінії, складає 50 тис. грн. Сторони також погодили, що сума кредиту, що може бути доступна клієнту в будь-якому випадку не може перевищувати ліміт відновлювальної кредитної лінії, яка становить 75 тис. грн.

Процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 36 % річних на торгові операції та на операції зняття коштів.

Повернення заборгованості за кредитом та сплата процентів за користування відновлювальною кредитною лінією та/або інших платежів за цим договором, у тому числі у випадку застосування умов програми «Моментальна розстрочка на карту», здійснюється клієнтом відповідно до договору, примірний графік та розрахунок сукупної вартості кредиту міститься в тарифах, які є невід`ємною частиною договору та транзитний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у ПАТ «Альфа-Банк», МФО 3003464(пункт 3 додатку до договору).

Пунктом 4 додатку до договору сторони обумовили умови програми «Моментальна розстрочка на карті», строк користування сумою кредиту для указаної програми, порядок повернення заборгованості за сумою кредиту (пункти 4.1 - 4.6 додатку до договору).

Сторони погодили, що всі відносини між клієнтом та банком врегульовуються положенням цього договору, тарифами, а також правилами користування банківською платіжною карткою. Підписанням цього додатку клієнт підтвердив отримання ним цього додатку, та документів, що вказані в цьому пункті в дату його підписання (пункту 5 додатку до договору).

Платежі з повернення кредиту, наданого у вигляді відновлювальної кредитної лінії, у тому числі застосування умов програми «Моментальна розстрочка на карту» здійснюватимуться відповідно до договору, примірний графік та розрахунок сукупної вартості наведений в тарифах, які розміщені на сайті банку та є невід`ємною частиною договору. Підписанням цього додатку клієнт підтвердив, що він ознайомлений з примірним графіком і розрахунком сукупної вартості кредиту, у тому числі до підписання договору та отримав ці документи разом із цим додатком.

Матеріали справи містять анкету-заяву, довідку про умови кредитування з використанням картки «Максимум» та заяву про відкриття поточних рахунків в ПАТ «Альфа-Банк», які підписані ОСОБА_1 Анкета-заява про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» є акцептуванням публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» у розумінні статті 642 ЦК України.

Відповідно до анкети-заяви від 17 січня 2014 року ОСОБА_1 прийняв пропозицію банку на оформлення картки «Максимум» і йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення всі умови договору, у тому числі умови отримання та обслуговування картки. До моменту укладання договору він попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та зазначенням абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також будь-якою іншою інформацією щодо кредиту, надання якої передбачено нормами Закону України «Про захист прав споживачів», та тлумачення, з яким останній погодився.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 25 листопада 2014 року позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 17 січня 2014 року у розмірі 60 871 грн 06 коп.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про те, що шляхом підписання додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум») позивач підтвердив отримання ним цього додатку та документів, що вказані в цьому пункті в дату його підписання, зокрема, договором, тарифами, а також правилами користування банківською платіжною карткою. Крім цього, позивач був ознайомлений у письмовій формі з умовами кредитування, зокрема із сумою кредиту, строком, на який кредит ним був одержаний, з умовами дії програми «Моментальна розстрочка на карті», розміром процентної ставки тощо.

Спірний кредитний договір було укладено сторонами у передбаченій законом формі. Зміст кредитного договору відповідає вимогам закону. ПАТ «Альфа-Банк» при укладені спірного договору вимоги частини другої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» виконано, що засвідчено сторонами своїми підписами у додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 17 січня 2014 року та анкеті-заяві. Позивач у передбачений законом строк не відкликав свою згоду на укладення договору та отримання кредиту, користувався коштами, які було надано у кредит.

Доводи касаційної скарги про те, що кредитний договір не містить посилань на повноваження особи, яка підписала його від імені банку, є безпідставними, оскільки відсутність таких відомостей у договорі не свідчить про недодержання письмової форми кредитного договору та відсутність у особи повноважень на укладення договору від імені банка.

Інші доводи касаційної скарги висновки суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

При вирішенні справи суд апеляційної інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович