Справа № 279/3941/19
номер провадження 2/279/1632/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2019 р. м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Моголівця І.А., з секретарем Мишко В.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу №279/3941/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом, зазначивши, що відповідно до судового наказу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07.12.2017 року по справі №279/4495/17 вирішено стягнути з боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я - ОСОБА_1 , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходів , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 08.11.2017 року та до досягнення ними повноліття. Відповідно до довідки-розрахунок державного виконавця Коростенського місьрайонного відділу державної виконавчої служби Говного територіального управління юстиції у Житомирській області відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та має заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.07.2019 року в сумі 25984,63 грн.. Просить стягнути з відповідача 10197,79 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 18.06.2018 року по 01.07.2019 року.

Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомдення сторін. Також запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем вищевказану ухвалу суду було отримано 03 вересня 2019 року.

11 вересня 2019 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, в якому вказав, що він завжди сплачував аліменти ОСОБА_1 .. В період з червня 2018 року по січень 2019 року аліменти (кошти на утримання дітей та квартири) він надавав позивачу готівкою. В той період вони фактичного ще проживали однією сім`єю, робили ремонти, купували дітям товари. В цей період він працював на підприємстві ПП "Автомагістраль", жодних вимог від державного виконаця на бухгалтерію підприємства не надходило. Про подання позивачем виконавчого листа до примусового виконання він не знав та інформацією не володів. Довідка-розрахунок заборгованості, сформована державним виконавцем і подана позивачем до позову, не містить достовірної інформації про всі сплати аліментів (не враховані усі платежі). Отримуючи кошти, чітко володіючи інформацією про їх сплату мною (але вони не були враховані державним виконавцем в довідці-розрахунку, оскільки квитанції про сплату аліментів були представлені мною до органу ДВС пізніше) позивач, наперед знаючи, що довідка містить неточності, з метою введення суду в оману, надала її як підставу для нарахування пені. Він отримав іншу уточнюючу довідку-розрахунок від державного виконавця, де враховані його фактичні сплати аліментів через банківську установу із зазначенням призначення платежу "аліменти". Позивач обіцяла, що напише розписку про фактичне отримання нею коштів відповідача в якості аліментів за період з червня 2018 по січень 2019 року. Просив суд звернути увагу, що судовий наказ про стягнення аліментів прийнятий та виданий 07.12.2017 року. Позивач то подавала його до виконання, то забирала. Все залежало від того, чи примирені вони були, чи посварені (від її настрою), тому про перебування виконавчого документа на виконанні він не зна, проплати аліментів здійснював фактично готівкою та передавав особисто позивачу. 05.02.2019 року по справі №279/5944/18 шлюб між ними розірвано. Його вини в простроченні сплати аліментів не має. За період з червня 2018 по січень 2019 року вони фактично проживали разом і він вважав, що виконавчого документа не подано до органу ДМС, аліменти сплачував особисто готівкою позивачу без будь-яких документів. Дізнавшись про наявність виконавчого документа на примусовому виконанні почав сплачувати аліменти через банківські установи. Крім цього, у наданий позивачем період, врахований для розрахунку пені, він тимчасово не працював, у нього сильно хворів батько, за яким він вимушений був доглядати. Також просив врахувати, що він завжди додатково купує дітям все необхідне, надає кошти. Вважає, що дії позивача є такими, що будуються на обмані і не відповідають дійсності. Просить суд долучити до матеріалів справи уточнюючу довідку-розрахунок органу ДВС та врахувати її при винесенні рішення, оскільки по ній видно, що в ньго переплати по аліментам. Він навіть сплачував аліменти наперед. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

13 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, в якій вказала, що з наведеним відзивом ОСОБА_2 вона повністю не погоджується, так як відповідач у викладених фактах суперечить сам собі, а саме: про наявність судового наказу по справі №279/4495/17 відповідачу було відомо. Про направлення на виконання зазначеного виконавчого листа, вона не зобов`язана була його повідомляти, так як відповідно до стя 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконаця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п.1-4 ч.9ст.71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Довідка державного виконавця, яку вона долучила до позову є достовірною, так як вона видана станом на 01.07.2019 року, а довідка відповідача видана станом на 01.09.2019 року. Просила задовольнити позов до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у повному обсязі.

24 вересня 2019 року відповідач ОСОБА_2 подав заперечення на відповідь на відзив ОСОБА_1 , в якому вказав, що повідомляє, що факт того, що він не володів інформацією про наявність виконавчого листа на примусовому виконанні підтверджується довідкою про те, що він з 25.07.2013 року по 01.04.2019 рокцу фактично працював в ПП "Автомагістраль". Однак, майже 5 місяців з нього не було жодних стягнень та вимог органу ДВС до бухгалтерії підприємства не надходило. Жодних постанов про відкриття виконавчого провадження він не отримував. За наслідками ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження встановлено, що у органів ДВС в матеріалах відсутні будь-які поштові повідомлення про те, що він отримував постанови про відкриття виконавчого провадження. На його запитання до державного виконавця, чому він не отрнимував жодних листів, йому повідомили, що у зв`язку із малозначністю фінансування державного органу, всі листи відправляються простою кореспонденцією і зачасту із запізненням. Також повідомляє суд, що в період формування заборгованості вони з позивачем жили однією сім`єю. Він купував все необхідне для сім`ї, робив ремонти за власний кошт і своїми силами і вона жодним словом не повідомила його про те, що виконавчий лист подано до примусового виконання. Факт надання та сплати їй коштів готівкою можуть підтвердити свідки, тому що ще раз стверджує, що кошти він їй фактично сплачував. Нічого ні від кого не приховуючи, оскільки на той час відносини були сімейними, він неодноразово надавав ОСОБА_1 кошти на утримання дітей. Зазначене може бути підтверджено актом, підписаним свідками надання ним коштів ОСОБА_1 Пеня за несвоєчасну сплату аліментів передбачається в тому випадку, коли є вина боржника у винекненні заборгованості. Він ж в цей період, думаю, що відносини сімейні, купував для дітей наступне: меблі, що підтверджується квитанцією "Нової пошти" за ціною 2770 грн.; сплачував комунальні платежі за квартиру, яку вони орендували у ОСОБА_5 , що підтверджується квитанціями; купував ліки, що підтверджується квитанцією; брав кредит та купував необхідні деталі для проведення ремонту у квартирі. Все це підтверджується фінансовими документами - квитанціями, чеками. Враховуючи вказане, його вини у винекненні заборгованості по аліментам не має. Просив відмовити в задоволення позову ОСОБА_1 до нього про стягнення пені.

Згідно вимогч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2005 року, який розірвано на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду 05.02.2019 року. Від шлюбу народилось двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

07.12.2017 року судовим наказом Коростенського міськрайонного суду стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.11.2017 року, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Згідно даних довідок-розрахінків державних виконавців, у ОСОБА_2 існує заборгованість починаючи з 18 червня 2018 року по 01 липня 2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Проживання однією сімєю, сплата комунальних платежів, придбання речей для дітей не замінює обовя"зку особи сплачувати аліменти.

Судом взято до уваги довідку про заборгованість зі сплати аліментів надану відповідачем, яка ідентична довідці надацій позивачем, окрім останніх двох місяців (липня і серпня 2019 року).

Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість виникла з вини відповідача, тобто особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду.

Виникнення заборгованості з вини позивача чи інших осіб судом не встановлено.

Позивач скористався своїм правом на стягнення неустойки (пені). На період формування неустойки відповідач був повнолітньою особою.

Питання щодо зменшення розміру аліментів з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів відповідач не ставив і воно не обговорювалось.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) згідно ст.360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів.

З урахуванням наведеного, відповідно до вимог ст.196 СК України позивачка має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що складає:

червень 2018 року: нарахована сума аліментів 1614,90 грн.; пеня (1%) - 16,15 грн. х 13 днів = 209,95 грн. - сума неустойки (пені);

липень 2018 року: нарахована сума аліментів 3726,71 грн.; пеня (1%) - 37,27 грн. х 31 день = 1155,37 грн. - сума неустойки (пені);

серпень 2018 року: нарахована сума аліментів 4140,79 грн.; пеня (1%) - 41,41 грн. х 31 день = 1283,71 грн. - сума неустойки (пені);

вересень 2018 року: нарахована сума аліментів 3726,71 грн.; пеня (1%) 37,27 грн. х 30 днів = 1118,10 грн. - сума неустойки (пені);

жовтень 2018 року: нарахована сума аліментів 3720,50 грн.; пеня (1%) 37,20 грн. х 31 день = 1153,20 грн. - сума неустойки (пені);

листопад 2018 року: нарахована сума аліментів 3726,71 грн.; пеня (1%) - 37,27 грн. х 30 днів = 1118,10 грн. - сума неустойки (пені);

грудень 2018 року: нарахована сума аліментів 3312,63 грн.; пеня (1%) - 33,13 грн. х 31 день = 1027,03 грн. - сума неустойки (пені);

січень 2019 року: нарахована сума аліментів 2070,39 грн.; пеня (1%) 20,70 грн. х 31 день = 641,70 грн. - сума неустойки (пені);

березень 2019 року: нарахована сума аліментів 42,87 грн.; пеня (1%) 0,43 грн. х 31 день = 13,33 грн. - сума неустойки (пені);

травень 2019 року: нарахована сума аліментів 2693,00 грн.; пеня (1%) 26,93 грн. х 31 день = 834,83 грн. - сума неустойки (пені);

червень 2019 року: нарахована сума аліментів 2693,00 грн.; пеня (1%) 26,93 грн. х 30 день = 807,90 грн. - сума неустойки (пені),

а всього на загальну суму 9363,22 грн. , що частково менше від суми вказаної позивачем через заокруглення сум та виплат за липень 2019 року, яку врахувала позивач, але в довідці-розрахунку вона відсутня.

Окрім того, ст.196 ч.2 СК України говорить про те, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника.

Сторони не ставили питання про строки давності по справі, окрім того чинний ЦК та СК не встановлює строків для стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.

В судовому засіданні частково знайшли своє підтвердження позовні вимоги позивача.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.259,265,268,273 ЦПК України, ст.ст.180, 194, 196 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9 363 гривні 22 копійки неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 768 гривень 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складання), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони Позивач : ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_1 , зареєстрована АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 від 16.12.2005 р..

Відповідач : ОСОБА_2 , зареєстрований та проживає АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 від 05.07.1996 р..

Копія згідно оригіналу.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду І.А.Моголівець