Постанова

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 495/1291/17

провадження № 61-31065св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Усика Г. І., Яремка В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

заявники: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2017 року у складі судді Гірняк Л.А.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом.

В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_6 , яка до дня смерті була зареєстрована та фактично проживала разом з нею у будинку АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, до якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_2 частка 1, (яка становила 9/25 від загальної площі будинку) та земельна ділянка площею 0,030 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, (присадибна ділянка) за тією ж адресою. До державної нотаріальної контори Калініна І. А. звернулася пізніше встановленого строку, проте вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. У зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів нотаріус рекомендував їй за захистом свого права звернутися до суду.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 квітня 2017 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 частка 1, (яка становила 9/25 від загальної площі будинку) та земельну ділянку площею 0,030 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за тією ж адресою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у травні 2017 року, а ОСОБА_5 у липні 2017 року подали апеляційні скарги. Посилалися на те, що оскаржуваними рішеннями порушено їхні права. Суд не залучив їх до участі у справі, натомість за ОСОБА_1 визнано право на належний їм житловий будинок на АДРЕСА_3 частка 1, та земельну ділянку площею 0,030 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за тією ж адресою.

Стверджували, що нерухомого майна за указаним позивачем номером не існує, а спір стосується належного заявникам житлового будинку за адресою на АДРЕСА_4 , за життя спадкодавець ОСОБА_6 право власності на спірне майно не набула, а отже, воно не може бути предметом спадкування.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2017 року у прийнятті апеляційних скарг ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на рішення Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 19 квітня 2017 року у цій справі відмовлено з посиланням на те, що порушене право заявників підлягає захисту на загальних підставах, а не в порядку статті 292 Цивільного процесуального кодексу України у редакції, чинній на час ухвалення рішень судами першої та апеляційної інстанцій (далі - ЦПК України та ЦПК України 2004 року відповідно).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24 липня 2017 року у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_5 відмовлено з тих же підстав.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції від 16 червня 2017 року та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції його як власника спірного майна не залучено до участі у справі. Рішення суду впливає на його майнові права та інтереси, оскільки право власності на будинок та земельну ділянку визнано за іншою особою, якій це майно не належить. Апеляційним судом відмовлено у прийнятті апеляційних скарг, що унеможливлює захистити йому своє право власності.

Заперечення на касаційну скаргу не надійшли.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній цивільній справі за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2017 року.

Іншою ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 квітня 2017 року відмовлено.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції ОСОБА_3 подав як особа, яка не брала участі у справі, з підстав вирішення судом першої інстанції питання про його права.

У прийнятті апеляційної скарги відмовлено з огляду на те, що порушене право заявника підлягає захисту на загальних підставах, а не в порядку статті 292 ЦПК України 2004 року.

Проте такий висновок суду апеляційної інстанції є помилковим.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої).

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України 2004 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

При поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України 2004 року права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов`язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Згідно з частиною третьою статті 14 ЦПК України 2004 року обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Отже, визначальним у питанні прийняття до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 у цій справі є з`ясування того, чи суд першої інстанції вирішив питання про його права.

Апеляційний суд указаного питання не з`ясував та дійшов помилкового та передчасного висновку про те, що заявник не має права оскаржувати рішення суду першої інстанції в порядку, передбаченому статтею 292 ЦПК України 2004 року.

Заявник стверджує, що фактичним предметом спору є не спадкове майно, на яке претендує позивач ОСОБА_1 , а частина житлового будинку, що належить йому, а також ОСОБА_7 , ОСОБА_5 на праві власності та знаходиться на АДРЕСА_4 й значиться як номер 63/3 «а».

За характером доводів апеляційної скарги вирішення питання про наявність порушення при розгляді справи судом першої інстанції законних прав осіб, які не були залучені до участі в справі, можливе лише при розгляді по суті апеляційної скарги на рішення Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 19 квітня 2017 року.

Про те, що між позивачем ОСОБА_1 та заявником ОСОБА_3 існує спір з приводу частини житлового будинку, яку позивач вважає спадковим майном, а заявник ОСОБА_3 - своєю власністю, свідчить наявність у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області справи № 495/5728/17 за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації Білгород-Дністровської міської ради, Департаменту державної архітектурної інспекції, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання декларації про готовність до експлуатації об`єкта недійсною та скасування реєстрації, а також справи № 495/8657/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , про визнання права власності.

Зі змісту обставин, встановлених рішенням Апеляційного суду Одеської області від 08 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , треті особи: ОСОБА_2 , Державна реєстраційна служба Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції, про визнання права власності на спадкове майно, вбачається, що спірне майно зареєстроване, у тому числі, за ОСОБА_3 .

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Ухвала Апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2017 року в частині відмови у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_3 постановлена з порушенням вищенаведених норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню в указаній частині з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Щодо вимоги заявника про скасування ухвали Апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2017 року і в частині відмови у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_7 , то вона задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_7 подавала окрему апеляційну скаргу і ухвалу апеляційного суду у касаційному порядку не оскаржує.

Керуючись статтями 400, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2017 року в частині відмови у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_3 скасувати, а справу в цій частині направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

Г. І. Усик

В. В. Яремко