Постанова

Іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 369/10749/16-ц

провадження № 61-34359св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Апеляційного суду Київської області від 28 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Журби С. О., Коцюрби О. П., Олійника В. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон України № 2147-VIII) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк», банк) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути із ОСОБА_1 6 927,75 грн заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб -власників карткового продукту «Ощадних» рахунків (далі - Договір банківського обслуговування).

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 уклала договір банківського обслуговування шляхом подання заяви-анкети № AYT-9034-14-PRO про приєднання (акцептування) публічної пропозиції банку, яка набрала чинності з дня її публікації у газеті «Урядовий кур`єр» та діє до дня оприлюднення (публікації) заяви про відкликання такої пропозиції. На виконання умов зазначеного договору ПАТ АБ «Укргазбанк» відкрило «Ощадний» рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті на умовах тарифного плану «Pro-запас+», надало відповідачу кредитні кошти та виконувало розрахунково-касове обслуговування. За операціями, які здійснювалися за банківським рахунком 14-15 січня 2015 року за межами України в іноземній валюті (ізраїльських шекелях), фактичне списання коштів відбулося 19 та 20 січня 2015 року з урахуванням курсової різниці між заблокованою та списаною сумою. У зв`язку з відсутністю власних коштів на рахунку клієнта виник овердрафт у розмірі 4 698,90 грн, який частково погашений 21 січня 2015 року шляхом внесення у касу банку 350,00 грн. За користування овердрафтом на його залишок у розмірі 4 264,47 грн станом на 27 жовтня 2016 року банк нарахував 2 663,28 грн процентів.

Короткий зміст вимог зустрічної позовної заяви

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила визнати недійсними пункти 6.3, 6.4, 6.5, 6.6., 6.7 договору банківського обслуговування.

Позовна заява мотивована тим, що банк не дотримався письмової форми щодо пунктів договору, на які посилається як на підставу нарахування овердрафту; пунктами 6.3, 6.4. договору банківського обслуговування передбачено, що у клієнта може виникнути заборгованість перед банком у ряді випадків, які не залежать від волевиявлення клієнта, що має наслідком дисбаланс прав та обов`язків сторін та введення клієнта в оману.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2017 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором банківського обслуговування у розмірі 6 927,75 грн, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» відшкодування витрат у розмірі 1 378,00 грн на сплату судового збору; у зустрічному позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що умовами договору банківського обслуговування передбачено погашення заборгованості у разі відсутності власних коштів за рахунок кредиту (овердрафту), за фактичний строк використання клієнтом таких коштів банк нараховує проценти у валюті за овердрафтом (кредиту).Відповідач добровільно виявила бажання скористатися послугами банку, не довела порушення її прав як споживача з боку позивача при укладенні договору.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 28 вересня 2017 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2017 року скасовано, у позові ПАТ АБ «Укргазбанк» та зустрічному позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що умови договору банківського обслуговування, до яких приєдналася відповідач шляхом подання відповідної заяви, були опубліковані в друкованому засобі масової інформації, що, незважаючи на відсутність підпису відповідача, дає підстави вважати, що сторони погодили ці умови. Проте договір банківського обслуговування не визначає тариф, яким користувався банк при здійсненні нарахувань за операціями, а надані до суду тарифи відповідач не підписувала, тому вони не можуть вважатися частиною укладеного між сторонами договору. У пункті 6.3 договору банківського обслуговування передбачено випадки, коли у клієнта може виникнути заборгованість перед банком, проте ПАТ АБ «Укргазбанк», стверджуючи про виникнення овердрафту за рахунком ОСОБА_1 , не зазначив підстави виникнення такого овердрафту. Можливість виникнення овердрафту регламентована положеннями договору, що не порушує принцип рівності сторін договору. Публічна пропозиція на укладення договору банківського обслуговування, надрукована в газеті «Урядовий кур`єр», виключає можливість для банку самостійно змінити його умови.

Короткий зміст касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Апеляційного суду Київської області від 28 вересня 2017 року та залишити в силі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2017 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з Києво-Святошинського районного суду Київської області.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII та розпочав роботу Верховний Суд як суд касаційної інстанції.

У травні 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що сторони уклали договір приєднання, умови якого викладені у публічній пропозиції в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті банку; оскільки ОСОБА_1 підписала заяву, договір вважається укладеним з усіма його складовими частинами; овердрафт виник у результаті курсової різниці та недостатності власних коштів на рахунку, у справі містяться детальні пояснення обставин виникнення овердрафту, що підтверджується виписною за рахунком, розрахунком заборгованості, довідкою за банківськими операціями, додатковими поясненнями та запереченнями на апеляційну скаргу

Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 22 грудня 2014 року ОСОБА_1 уклала з ПАТ АБ «Укргазбанк» договір шляхом підписання заяви-анкети № AYT-9034-14-PRO на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування.

У пункті 1 цієї заяви-анкети зазначено, що ОСОБА_1 акцептувала пропозицію АБ «Укргазбанк» на укладення цього договору, яка була опублікована у газеті «Урядовий кур`єр» та розміщена на сайті банку www.ukrgasbank.com.

У додатковій угоді від 22 грудня 2014 року № 1 до договору банківського обслуговування сторони погодили зміни до договору щодо умов відшкодування коштів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

ПАТ АБ «Укргазбанк» відкрило ОСОБА_1 . рахунок, за яким здійснювало розрахунково-касове обслуговування з використанням платіжних карток та/або їх реквізитів.

Згідно з наданого банком розрахунку станом на 27 жовтня 2016 року за договором банківського обслуговування існує заборгованість за овердрафтом у розмірі 4 264,47 грн, крім того, банк нарахував проценти за користування овердрафтом у розмірі 2 663,28 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Установивши, що заява-анкета та додаткова угода від 22 грудня 2014 року не містять умов про можливість витрачання за рахунком коштів більше, ніж перебуває на платіжній картці, крім того, договір банківського обслуговування, що публікувався у газеті «Урядовий кур`єр» та надані до суду тарифи не містять підпису відповідача, не визначають тарифу на здійснення банківських операцій, розмір дозволеного овердрафту, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що під час укладення договору банківського обслуговування сторони не погодили можливість овердрафту, умов його погашення та сплати процентів за користування, тому заявлені банком вимоги є необґрунтованими.

Верховний Суд вважає неприйнятними доводи касаційної скарги щодо укладення між сторонами договору з усіма складовими частинами, оскільки за відсутності повного тексту договору банківського обслуговування, підписаного споживачем банківських послуг, такий споживач з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права та бути проінформованим про всі аспекти надання банківських послуг, оскільки зазначене потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння умов та правил, які банк розміщує на інтернет-ресурсах чи публікує у пресі.

До таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19) щодо укладення споживачем договору у вигляді заяви про надання кредиту (договору приєднання).

Доводи касаційної скарги щодо обставин та підстав виникнення овердрафту, посилання на надані банком документи на підтвердження своїх вимог, зводяться до переоцінки обставин, які були встановлені судами попередніх інстанцій, що виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Апеляційного суду Київської області від 28 вересня 2017 року - без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення без змін рішення суду апеляційної інстанції, то у справі немає підстав для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 28 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. М. Сімоненко

Судді:А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик