Постанова

Іменем України

17 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 2-3558/2010

провадження № 61-3067св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 січня 2019 року в складі колегії суддів: Ярмолюка О. І., Купельського А. В., Янчук Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 14 грудня 2010 року видано виконавчий лист № 2-3558/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 406 102,63 грн.

Виконавче провадження відкрито 19 жовтня 2011 року, а 21 квітня 2015 року державним виконавцем Другого міського відділу Державної виконавчої служби винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект»).

Зазначила, що 14 серпня 2015 року ТОВ «Кей-Колект» прийняло рішення про анулювання (прощення) її заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим зобов`язання вважається припиненим, а виконавчий документ є таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила визнати виконавчий лист № 2-3558/10 від 14 грудня 2010 року, виданий Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект», боргу за договором про надання споживчого кредиту від 05 грудня 2006 року у розмірі 406 102,63 грн та судових витрат у розмірі 1 820 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2018 року заяву задоволено.

Визнано виконавчий лист № 2-3558/10 від 14 грудня 2010 року, виданий Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект», боргу за договором про надання споживчого кредиту від 05 грудня 2006 року в розмірі 406 102,63 грн та судових витрат у розмірі 1 820 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ТОВ «Кей-Колект» анулювало борг ОСОБА_1 у розмірі 52 720 дол. США, внаслідок чого обов`язок останньої з виконання судового рішення відсутній.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 23 січня 2019 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову про залишення заяви без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» 1 762 грн судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що у матеріалах справи відсутнє рішення ТОВ «Кей-Колект» про анулювання (прощення) кредитної заборгованості. Разом з тим, з повідомлення про анулювання боргу від 25 листопада 2015 року не вбачається, чи припинено зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором у цілому (або в певній частині), чи припинено зобов`язання поручителя ОСОБА_2 , чи припинено зобов`язання боржників із сплати стягнутих з відповідачів судових витрат.

ОСОБА_1 не довела наявність правових підстав для визнання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 2-3558/10 від 14 грудня 2010 року таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що новий кредитор направив боржнику повідомлення про анулювання (прощення) її заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим зобов`язання вважається припиненим, а виконавчий документ є таким, що не підлягає виконанню.

Суд першої інстанції, встановивши факт прощення боргу та визнавши виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню діяв правомірно.

Апеляційний суд на вказані обставини уваги не звернув та помилкового відмовив у задоволенні заяви. Крім того, суд апеляційної інстанції не врахував, що анулювання (прощення) боргу ОСОБА_1 за основним зобов`язанням спричиняє припинення як поруки, так і обов`язку ОСОБА_2 в силу їх похідного, додаткового характеру.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористалися своїми правами на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

12 квітня 2019 року справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2010 року у справі № 2-3558/10, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 407 922,63 грн боргу за кредитним договором і 1 820 грн судових витрат.

Виконавчий лист № 2-3558/10 від 14 грудня 2010 року, який виданий судом на підставі вказаного рішення, перебуває на примусовому виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби міста Хмельницького.

ТОВ «Кей-Колект» 25 листопада 2015 року направило ОСОБА_1 повідомлення про анулювання боргу, в якому повідомило боржника, що за нею обліковується кредитна заборгованість за кредитним договором від 05 грудня 2006 року станом на 28 липня 2015 року в розмірі 52 720,07 дол. США, що еквівалентно 1 163 124,85 грн, а рішення про анулювання (прощення) цієї заборгованості прийнято 14 серпня 2015 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2017 року у справі № 686/5252/17, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 11 липня 2017 року, припинено обтяження предмета іпотеки, яким забезпечено виконання ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним кредитним договором.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей 1 та 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадженняздійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно з частиною другою статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Обґрунтовуючи свої вимоги, боржник вказував, що новий кредитор прийняв рішення про прощення боргу, тому виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, заявником не подано до суду рішення нового кредитора - ТОВ «Кей-Колект», яким боржника звільнено від обов`язку сплачувати борг за кредитним договором у розмірі 407 922,63 грн.

Разом з тим, подане до суду повідомлення не підтверджує факту звільнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від відповідальності за кредитним договором повністю відповідно до статті 605 ЦК України та ці обставини заперечує

ТОВ «Кей-Колект».

Частиною першою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заперечуючи проти вказаних вимог, ТОВ «Кей-Колект» вказувало, що повідомлення, на яке посилається боржник, було надіслано їй за результатом досудового врегулювання спору шляхом визнання за кредитором права власності на предмет іпотеки. Відповідно до рішення нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 липня 2015 року в рахунок погашення частини боргу ТОВ «Кей-Колект» набуло у власність нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Проте, у подальшому ОСОБА_1 оскаржила цей позасудовий порядок врегулювання погашення боргу до суду та постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2016 року у справі

№ 822/1452/16, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року, скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б. М.

від 28 липня 2015 року про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кей-Колект» на житловий будинок

АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки повернуто позичальнику.

Отже, заборгованість за кредитним договором не погашена, зобов`язання позичальника та поручителя залишилися невиконаними.

Відповідно до частини першої статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, боржником не наведено обґрунтованих підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, ОСОБА_2 як солідарний боржник не зверталася з аналогічними вимогами про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов правильного висновку, що у матеріалах справи відсутнє рішення ТОВ «Кей-Колект» про анулювання (прощення) кредитної заборгованості. Разом з тим, з повідомлення про анулювання боргу від 25 листопада 2015 року не вбачається, чи припинено зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором у цілому (або в певній частині), чи припинено зобов`язання поручителя ОСОБА_2 , чи припинено зобов`язання боржників із сплати стягнутих з відповідачів судових витрат.

Отже, ОСОБА_1 не довела наявність правових підстав для визнання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 2-3558/10 від 14 грудня 2010 року таким, що не підлягає виконанню, тому її звернення до суду є передчасним.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в апеляційному суді з наданням відповідної правової оцінки всім обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк