Справа № 497/2225/18
Провадження № 2/497/238/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2019 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Раца В.А.

секретаря - Божевої І.Д.

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2018 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області та просять постановити судове рішення, яким визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в наступних частках:

- за ОСОБА_2 на 1/4 частину, як за членом колгоспного двору та на 1/4 частину після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4;

- за ОСОБА_1 на 1/4 частину, як за членом колгоспного двору та на 1/4 частину після смерті бабусі ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5;

При цьому позивачі посилаються на те, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та померлі ОСОБА_4, ОСОБА_5 входили до його складу та придбали кожний право власності на 1/4 частку цього будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Після смерті ОСОБА_4 його частину у житловому будинку успадкувала дружина ОСОБА_2, позивач по справі, інші спадкоємці відмовили від прийняття спадщини. Окрім цього після смерті, ОСОБА_5 залишила заповіт, в якому все своє майно заповіла ОСОБА_1, який також прийняв спадщину. Однак рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно позивачам відмовлено в проведенні реєстрації права власності на їх частку будинку, та постановами приватного нотаріуса відмовлено в видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом на частину будинку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять розглянути справу у їх відсутності.

Представник відповідача Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області до суду не з'явився, надав відзив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4), ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_5) та позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1. На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/4 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області №73 від 13.02.2018 року (а.с.20).

Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння , що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім'я власника.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов'язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об'єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них) , що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно № 42463033, 42464434 від 09.08.2018 року позивачам ОСОБА_2 і ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок через відсутність у них правовстановлюючого документу на цей будинок (а.с.25,26).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.05.2016 року, виданого Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а/з №315 ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12).

Спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 12.11.1983 року, а/з №12 (а.с.9), тобто відповідно до ст. 1261 ЦК вона є спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою Баннівської сільської ради №702 від 20.08.2018 року (а.с.15). Інші спадкоємці діти - ОСОБА_6, ОСОБА_1 та мати ОСОБА_5 у встановленні законом строки відмовилися від прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №278/2016, заведеної приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І.

Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 08.08.2018 року, позивачу ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відсутня реєстрації права власності на житловий будинок за померлим.

Також на деяке спадкове майно позивач ОСОБА_2 вже отримала свідоцтва про право на спадщину за законом.

Окрім вищезазначеного, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 09.01.2018 року, виданого Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а/з №22, ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.13). Після її смерті відкрилася спадщина на усе належне їй на день смерті майно в тому числі на 1/4 частину вищезазначеного будинку.

При житті ОСОБА_5 склала заповіт від 16.06.2016 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області Бочевої В.В., зареєстрований в реєстрі за №26, відповідно до якого заповіла все своє майно, що буде їй належати на день смерті - ОСОБА_1, позивачу по справі. Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.17).

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_1, позивач по справі, прийняв спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою Баннівської сільської ради №683 від 10.08.2018 року (а.с.16).

Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Станєвої В.Б. від 13.02.2018 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність частки житлового будинку спадкодавцям (а.с.24).

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_5 не має, що також підтверджується копією спадкової справи № 36/2018, заведеною приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Станєвою В.Б., з якої вбачається що до нотаріальної контори звернувся тільки ОСОБА_1 та на деяке спадкове майно він вже отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328,392, 1222,1233, 1261,1269, 1270, 1273 ЦК України, ст.ст.12,81,82, 259, 263-265,315, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1, як за членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1, як за членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, в порядку спадкування після смерті бабусі ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца