ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 644/5789/17

провадження № 22ц/818/3892/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 травня 2019 року в складі судді Глібко О.В.,

у с т а н о в и в:

В вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харкіської міської ради, про скасування усиновлення.

Позовна заява мотивована тим, що він перебував з ОСОБА_3 з 14 грудня 2007 року в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 липня 2015 року. За час шлюбу у них народилася дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 липня 2009 року його було оголошено усиновлювачем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - доньки відповідача від попереднього шлюбу. На підставі цього рішення суду були внесені зміни до актового запису про народження дитини та видано свідоцтво про народження дитини з урахуванням вказаних змін.

Зазначає, що після розірвання шлюбу відповідач перешкоджає спілкуванню з дітьми, узв`язку з чим він звернувся до Виконавчого комітету Харківської міської ради з заявою про встановлення порядку його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 11 листопада 2015 року № 700 йому надана можливість спілкуватися з сином в конкретні дні та години, а з донькою - за її бажанням. Однак ОСОБА_5 під впливом матері не бажає з ним спілкуватися, а відповідач перешкоджає йому у вільному спілкуванню з усиновленою дитиною.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив скасувати усиновлення.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю позовних вимог.

01 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що усиновлена ним дитина уникає спілкування з ним, не відповідає на його телефонні дзвінки та сама йому не телефонує, уникає зустрічі з ним у школі та дома у відповідачки, коли він приходить провідати сина. ОСОБА_3 не сприяє такому спілкуванню, більше того перешкоджає йом спілкуватися як з сином, так і з донькою. У зв`язку з цим він був змушений звернутися до виконавчого комітету Харківської міської ради для встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Зазначає, що заперечення відповідача зводяться не стільки до оцінки наявності чи відсутності у нього можливості приймати участь у вихованні доньки та спілкуванні з нею, скільки до проблем, які можуть виникнути у доньки у зв`язку зі зміною прізвища, хоча він на зміні прізвища не наполягає.

20 серпня 2019 року ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 перебував з ОСОБА_3 з 14 грудня 2007 року в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 липня 2015 року. За час шлюбу у них народилася дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 липня 2009 року ОСОБА_1 було оголошено усиновлювачем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - доньки відповідачки від попереднього шлюбу. На підставі цього рішення суду були внесені зміни до актового запису про народження дитини та видано свідоцтво про народження дитини з урахуванням вказаних змін.

Посилаючись на те, що після розірвання шлюбу відповідачка перешкоджає спілкуванню з дітьми, донька ОСОБА_5 під впливом матері не бажає з ним спілкуватися, а ОСОБА_3 перешкоджає вільному спілкуванню з усиновленою дитиною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 238 СК України, на які посилався позивач як на підставу позову, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 14 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянута) від 01 вересня 2011 року усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу.

Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років.

Усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов`язків.

Згідно з вимогами статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно з Висновком Виконавчого комітету Харківської міської ради скасування усиновлення ОСОБА_1 малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є недоцільним та не відповідає інтересам дитини.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснила, що вона не перешкоджає спілкуванню позивача з донькою, яка вважає його своїм батьком. Позов про скасування усиновлення був поданий ОСОБА_1 після того, як вона звернулася до суду з позовом про стягнення з останнього аліментів на дітей.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідно переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова