Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1299/19
Провадження № 2/483/580/2019
17 жовтня 2019 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Шевиріної Т.Д.,
за участю секретаря Данилової А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Очаківське об`єднання санаторно-курортних закладів» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -
25 липня 2019 року начальник відділу «Очаківське бюро правової допомоги» Тарасенко В.І. звернулась до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в інтересах ОСОБА_1 з позовом, предметом якого є: стягнення з відповідача заборгованості із заробітної плати за липень-листопад 2018 років сумі 15 145 гривень 49 коп., а також компенсації за невикористану відпустку в сумі 762 гривні 40 коп.; стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 15 листопада 2018 року по 24 липня 2019 року в розмірі 26 379 гривень 04 коп.; стягнення з відповідача 2000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 листопада 2018 року ОСОБА_1 було звільнено з посади сторожа ДП «Очаківське об`єднання санаторно-курортних закладів» ЗАТ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» на підставі статті 38 КЗпП України за власним бажанням. При цьому, починаючи з липня 2018 року відповідач не виплачував заробітну плату та має заборгованість перед позивачкою в сумі 15 145 грн 49 коп. Оскільки ДП «Очаківське об`єднання санаторно-курортних закладів» ЗАТ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» добровільно не погашає заборгованість із заробітної плати, ОСОБА_1 змушена звернутися з позовом до суду.
21 серпня 2019 року в судовому засіданні представником позивачки надано довідку про часткове погашення заборгованості із заробітної плати, у зв`язку із чим решту позовних вимог вона підтримала, просила їх задовольнити.
23 вересня 2019 року представник позивачки надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 34).
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, правом надати відзив на позовну заяву не скористався, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. В підтвердження вручення судової повістки разом із копією ухвали про відкриття провадження і копією позовної заяви з додатками до суду повернуто розписку про отримання цих документів представником відповідача із зазначення прізвища (а.с. 23).
17 жовтня 2019 року суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку, визначеному статтею 281 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, ухвалив розглядати справу в заочному порядку.
Заслухавши пояснення представника, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 16 травня 2018 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду молодшої медичної сестри-прибиральниці в ДП «Очаківське об`єднання санаторно-курортних закладів», а 21 серпня 2018 року була звільнена з цієї посади.
Судом також встановлено, що 03 вересня 2018 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду сторожа, а 14 листопада була звільнена з цієї посади за власним бажанням (а.с. 8).
Згідно з довідкою, виданою ДП «Очаківське об`єднання санаторно-курортних закладів» ЗАТ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ», 14 серпня 2019 року позивачці виплачена заробітна плата в сумі 6 673, 83 грн за період з серпня по листопад 2018 року в повному обсязі (а.с. 26).
Вирішуючи цивільно-правовий спір, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами (стаття 22 Закону).
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З урахуванням того, що доказів на підтвердження виплати позивачці заробітної плати за липень 2018 року та компенсації за невикористану відпустку суду не надано, суд дійшов висновку про визнання відповідачем цих обставин, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, суд виходить з такого.
В судовому засіданні встановлено, що заборгованість по заробітній платі за період з серпня по листопад 2018 року позивачці виплачено лише в серпні 2019 року, що підтверджується виданою відповідачем довідкою (а.с. 26).
Згідно з наданим представником позивачки розрахунком середнього заробітку, його розмір становить 26 379 грн 04 коп. за 173 робочі дні, тобто за період з 15 листопада 2018 року по 24 липня 2019 року (а.с. 3).
Відповідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України).
Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року (надалі - Порядок).
Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.
З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку.
Наведена правова позиція також висловлена в Постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі №6-2807цс16.
В судовому засіданні встановлено, що останні відпрацьовані позивачкою місяці вересень, жовтень 2018 року.
Судом також встановлено, що за вказані місяці позивачці ОСОБА_1 нараховано заробітну плату в сумі 7446 гривень.
З урахуванням того, що кількість фактично відпрацьованих позивачкою робочих днів в цьому періоді становила 42 дні (вересень 20, жовтень 22), середньоденна заробітна плата, визначена відповідно до вимог Порядку, склала 177 гривень 28 коп (7446 гривень : 42 дні).
Вирішуючи спір в частині визначення кількості робочих днів в періоді, за який за відповідачем рахується затримка виплати нарахованих позивачці сум, суд перевіряє наданий позивачкою розрахунок норми тривалості робочого часу, з якого вбачається, що кількість робочих днів у листопаді становила 12 днів (після звільнення), грудні 20, в січні 2019 року - 21 день, в лютому 20, в березні 20, в квітні 20, в травні 22, в червні 18, в липні - 19 (до подання позовної заяви), а всього - 172 дні.
Застосувавши наведену у Порядку формулу, суд визначив суму заборгованості за період, про який просить позивачка, в розмірі 30 492 гривень 16 коп. (172 дні * 177,28 гривні).
З урахуванням викладеного, а також того факту, що відповідач покладений на нього приписом частини 1 статті 81 ЦПК України процесуальний обов`язок доказування не виконав не спростував наданих позивачкою доказів, що підтверджують обґрунтованість її вимог в частині стягнення заборгованості із заробітної плати за липень 2018 року та компенсації за невикористану відпустку, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в межах заявлених вимог та стягнення з відповідача суми заборгованості із заробітної плати, компенсації невикористаної відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Задовольняючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з того, що позивачка разом із чоловіком працювали у ДП «Очаківське об`єднання санаторно-курортних закладів» ЗАТ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» і обом протягом року не виплачувалася заробітна плата, у зв`язку із чим родина втратила джерело існування. Оцінюючи ці обставини, суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», дійшов висновку, що порушення нормального ходу життя позивачки, втрата умов для нормального харчування, утримання житла і родини, не могло не позначитися на її емоційному стані і безперечно призвело до моральних страждань.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 281-282, 430 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Очаківське об`єднання санаторно-курортних закладів» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.
Стягнути з Дочірнього підприємства «Очаківське об`єднання санаторно-курортних закладів» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за липень 2018 року в сумі 3 723 (три тисячі сімсот двадцять три) гривень (з відрахуванням всіх податків та зборів) та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 762 (сімсот шістдесят дві) гривні.
Стягнути з Дочірнього підприємства «Очаківське об`єднання санаторно-курортних закладів» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 15 листопада 2018 року по 24 липня 2019 року в сумі 26 379 гривень (двадцять шість тисяч триста сімдесят дев`ять) гривні 04 коп..
Стягнути з Дочірнього підприємства «Очаківське об`єднання санаторно-курортних закладів» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на користь ОСОБА_1 500 (п`ятсот) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Допустити негайне виконання рішення в межах заробітної плати за один місяць.
Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: