Провадження № 2/522/6438/19
15 жовтня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
До Приморського районного суду м. Одеси 08.07.2019 року звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно.
В обґрунтування позову відзначено, що у сторін під час шлюбу народилася у 2007 році донька ОСОБА_4 та у 2013 році син ОСОБА_5 . Відповідач дітей не утримує, проте інших утриманців немає та є працездатною особою.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.07.2019 року провадження у справі було відкрите, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 08.08.2019 року.
У судове засідання 08.08.2019 року учасники справи не з`явилися, з метою повторного повідомлення відповідача, розгляд справи було відкладено на 15.10.2019 року.
Учасники справи у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, зважаючи на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 24.02.2007 року зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси (а.с.4).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси (а.с.15).
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.16).
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/21811/17 від 09.01.2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.7-8).

ОСОБА_1 10.02.2018 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, в результаті чого змінила прізвища на ОСОБА_1, що вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , видане Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.12).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказів того, що у відповідача є інші утриманці та він надає матеріальне забезпечення згідно із законом іншим особам, також доказів того, що відповідач не може надавати дітям матеріальну допомогу, та про наявність інших істотних обставин, суду надано не було.

Тож, виходячи з письмових доказів, наявних в матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При цьому суд враховує положення ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої об`єктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають аліменти у розмірі 3000 грн., тобто по 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи з дня звернення до суду з позовом, а саме 03.07.2019 року та до повноліття дітей.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, звільнення позивача від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 181, 182, 184, 191, 192 СК України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 89, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, з урахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 03.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, з урахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 03.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 16.10.2019 року.

Суддя В.Я.Бондар