Постанова

Іменем України

10 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 335/3460/17-ц

провадження № 61-43604св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2017 року у складі судді Воробйова А. В. та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 02 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Подліянової Г. С., Дашковської А. В., Кримської О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради про зміну умов договору.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 28 квітня 2012 року між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір № 13/12 купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності, предметом якого є передача права власності на комунальне майно м. Запоріжжя, шляхом приватизації способом викупу на підставі рішення Запорізької міської ради від 22 червня 2011 року № 47 та відповідно до наказу органу приватизації від 28 грудня 2011 року № 358. Об`єктом приватизації є нежитлове приміщення ХVІІІ цокольного поверху літ. «А-9» загальною площею 63,2 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , (попередня назва - АДРЕСА_1 ). Згідно з пунктом 5.7 договору покупець ( ОСОБА_2 ) зобов`язувалась зберігати профіль використання об`єкта приватизації (під творчу майстерню). У випадку зміни профілю використання об`єкта приватизації за погодженням з органом приватизації отримати згоду районної адміністрації Запорізької міської ради за місцем розташування об`єкта приватизації та відповідного галузевого структурного підрозділу міської ради. Пунктом 5.11 договору визначено, що зобов`язання покупця, передбачені договором, зберігають свою дію для осіб, які придбають об`єкт у разі його подальшого відчуження протягом строку дії зобов`язань, визначених цим договором.

31 липня 2012 року між нею та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу об`єкта приватизації за договором від 28 квітня 2012 року.

У жовтні 2016 року у неї, як власника нежитлового приміщення, виникла потреба в частковій зміні профілю використання об`єкта приватизації, а саме: замість виключно профілю «під творчу майстерню» змінити профіль «під творчу майстерню, магазин, аптеку». Головний профіль використання об`єкта приватизації мав на меті бути збереженим - у нежитловому приміщенні, на відповідній площі, створюється творча майстерня. Право власника на внесення пропозиції щодо змін умов договору купівлі-продажу передбачено пунктом 1.3 Порядку внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 03 травня 2012 року (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1.2 Порядку, 07 жовтня 2016 року вона письмово звернулась до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району з проханням погодити зміну до профілю використання об`єкта приватизації нежитлового приміщення. У листі від 12 жовтня 2016 року за вих. № А-0875, районна адміністрація вказала, що не заперечує проти зміни профілю використання нежитлового приміщення - об`єкта приватизації з профілю «творча майстерня» на профіль «творча майстерня, магазин, аптека».

29 листопада 2016 року відповідно до Порядку внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, вона письмово звернулась до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради з пропозицією погодити розширення профілю використання нежитлового приміщення, але відповідач не сповістив її письмово про свою незгоду із укладанням договору про внесення змін до договору від 28 квітня 2012 року № 13/12, не надав їй будь-якої пропозиції щодо укладення договору про внесення змін до існуючого договору. Небажання відповідача, продавця за договором від 28 квітня 2012 року № 13/12, внести зміни до договору є порушенням засад законності при здійсненні своїх прав до другої сторони за договором, порушенням положень Конституції України щодо прав власника.

Посилаючись на викладене, позивач, з урахуванням уточнених вимог, просила визнати незаконними дії Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради щодо відмови в укладенні договору про внесення змін до договору від 28 квітня 2012 року № 13/12 купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності, а саме до пункту 5.7 «Обов`язок покупця» щодо збереження профілю використання об`єкта приватизації та зобов`язати відповідача укласти з нею договір про внесення змін до договору від 28 квітня 2012 року № 13/12 купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності щодо редакції пункту 5.7 «Обов`язок покупця», виклавши його у такій редакції: «Зберігати профіль використання об`єкта приватизації (під творчу майстерню, магазин, аптеку)».

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради не приймалось остаточного рішення за пропозицією ОСОБА_1 щодо внесення змін до договору купівлі-продажу. Доказів розгляду таких документів, прийняття за результатами їхнього розгляду відповідного рішення або ж надіслання вимоги щодо надання додаткових документів чи складення протоколу розбіжностей, та відповідно, повідомлення позивача про наведене, суду не надано. ОСОБА_1 у свою чергу не зверталась до суду з вимогами про зобов`язання відповідача розглянути у передбачений Порядком спосіб її пропозицію про внесення змін до договору купівлі-продажу.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 02 серпня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції виходив із того, що Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради остаточного рішення про відмову ОСОБА_1 у внесенні змін до договору купівлі-продажу не приймалось.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У вересні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2017 рокута постанову Апеляційного суду Запорізької області від 02 серпня 2018 року, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що відповідач, не тільки не відповів їй на пропозицію щодо зміни умов договору, але й навмисно, недобросовісно, використав її інформацію для проведення перевірки виконання зобов`язань за договором від 28 квітня 2012 року № 13/12. Будь-яке рішення Департаменту комунальної власності Запорізької міської ради щодо зобов`язання сплатити штраф за наслідками проведення перевірки 22 грудня 2016 року - відсутнє. Вимога сплатити штраф є незаконною.

У жовтні 2018 року Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради подано відзив на касаційну скаргу у якому зазначено, що на виконання пункту 4.3 Порядку, 06 грудня 2016 року Департамент листом № 5371/01/01-07/8401 повідомив позивача про здійснення перевірки виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу, забезпечивши допуск працівників органу приватизації на приватизований об`єкт, оскільки ОСОБА_1 не надала висновок про стан виконання договірних умов на підтверджувальні документи. Під час виїзду працівників органу приватизації на об`єкт приватизації, який здійснено на виконання пункту 13.9 договору, встановлено, що профіль використання об`єкта приватизації самостійно змінено ОСОБА_1 без відповідних дозволів та погоджень, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказах.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій відповідають вимогам статей ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

Судом встановлено, що 28 квітня 2012 року між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір № 13/12 купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності, предметом якого є передача права власності на комунальне майно м. Запоріжжя, шляхом приватизації способом викупу на підставі рішення Запорізької міської ради від 22 червня 2011 року № 47 та відповідно до наказу органу приватизації від 28 грудня 2011 року № 358.

Об`єктом приватизації є не житлове приміщення ХVІІІ цокольного поверху літ. «А-9» загальною площею 63,2 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 попередня назва вул. Сорок років Радянської України ).

Згідно з пунктом 5.7 договору ОСОБА_2 зобов`язувалась зберігати профіль використання об`єкта приватизації (під творчу майстерню). У випадку зміни профілю використання об`єкта приватизації за погодженням органом приватизації отримати згоду районної адміністрації Запорізької міської ради за місцем розташування об`єкта приватизації та відповідного галузевого структурного підрозділу міської ради.

Відповідно до пункту 5.11 договору, зобов`язання покупця, передбачені договором, зберігають свою дію для осіб, які придбають об`єкт у разі його подальшого відчуження протягом строку дії зобов`язань, визначених цим договором.

31 липня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу об`єкта приватизації за договором від 28 квітня 2012 року № 13/12.

07 жовтня 2016 року ОСОБА_1 письмово звернулась до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району з проханням погодити зміну до профілю використання об`єкта приватизації нежитлового приміщення.

Відповідно до листа від 12 жовтня 2016 року за вих. № А-0875, районна адміністрація не заперечує проти зміни профілю використання нежитлового приміщення - об`єкта приватизації з профілю «творча майстерня» на «творча майстерня, магазин, аптека».

06 грудня 2016 року відповідач листом № 5371/01/01-07/8401 повідомив ОСОБА_1 про здійснення перевірки виконання зобов`язання за договором купівлі-продажу, забезпечивши допуск працівників органу приватизації на зазначений об`єкт, оскільки позивач не надала висновок про стан виконання договірних умов на день подання пропозиції про внесення змін до договору купівлі-продажу та підтверджуючі документи.

На виконання пункту13.9 договору купівлі-продажу, 22 грудня 2016 року представниками Департаменту комунальної власності та приватизації проведено перевірку виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу та встановлено, що профіль використання об`єкта приватизації самостійно змінено позивачем без відповідних дозволів та погоджень.

13 березня 2017 року позивач звернулась до відповідача з повторною пропозицією про внесення змін до договору купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності, та отримала відповідь, що питання про згоду на зміну профілю використання об`єкта на АДРЕСА_1 буде розглянуто департаментом після сплати власником нарахованих штрафних санкцій.

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК Українивизначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

За приписами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Умовами частини першої статті 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах

Частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Порядку внесення змін до договору купівлі-продажу державного майна здійснюється шляхом укладання між державним органом приватизації та власником об`єкта приватизації договору про внесення змін до договору купівлі-продажу. Якщо об`єкт приватизації був відчужений покупцем державного майна під час дії зобов`язань, визначених договором купівлі-продажу цього майна, зміни до договору купівлі-продажу вносяться шляхом укладання договору про внесення змін до нього між органом приватизації та власником об`єкта приватизації, до якого відповідно до законодавства перейшли зобов`язання, визначені для покупця державного майна договором купівлі-продажу.

Право внесення пропозицій щодо змін умов договору купівлі-продажу мають орган приватизації, який уклав договір купівлі-продажу, та власник.

Згідно з пунктом 4.1 Порядку, якщо ініціатором внесення змін до договору купівлі-продажу виступає власник, то пропозиції щодо внесення зазначених змін подаються ним у листі, що направляється органу приватизації, з яким укладався договір купівлі-продажу за місцем його знаходження.

Пунктом 4.3 Порядку встановлено, що орган приватизації в двотижневий строк з моменту надходження пропозицій щодо внесення змін до договору купівлі-продажу у разі відсутності всіх необхідних документів для прийняття остаточного рішення визначає перелік таких документів і повідомляє про це заявника листом.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Установивши, що Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради не приймалось остаточного рішення про відмову ОСОБА_1 у внесенні змін до договору купівлі-продажу, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 , оскільки відповідач не порушив вимоги Порядку в частині процедури внесення змін до договорів купівлі-продажу майна, тоді як позивач, порушуючи умови укладеного договору самостійно змінила профіль використання об`єкта приватизації без відповідних дозволів та погоджень.

Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що вимоги позивача є передчасними у зв`язку з відсутністю остаточного рішення Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради за пропозицією ОСОБА_1 укласти договір про внесення змін до договору купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності.

Верховний Суд розглянув справу в межах доводів, наведених заявником у касаційній скарзі; враховуючи правомірний правовий результат вирішення спору судами першої та апеляційної інстанцій, підстав вийти за межі розгляду справи судом касаційної інстанції не встановлено.

Інші доводи касаційної скарги є аналогічними тим доводами, які були викладені в апеляційній скарзі та перевірялися судом апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду цього спору.

Таким чином, Верховний Суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника, при цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Суди першої й апеляційної інстанцій забезпечили повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржувані рішення відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, арішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 401, 402, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2017 рокута постанову Апеляційного суду Запорізької області від 02 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик