КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5693/2019 Доповідач - Ратнікова В.М.
У х в а л а

м. Київ Справа № 756/3250/18

07 березня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., перевіривши виконання вимог ст. 354, ст. 356 ЦПК України за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 липня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Тітова М.Ю. та на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року, постановлену під головуванням судді Пересунько Я.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг у розмірі 187 620, 00 грн., а всього 189 496, 20 грн.

Повний текст рішення складено 05.07.2018 року.

Не погоджуючись з ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року та рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 04 липня 2018 року, 28 лютого 2019 року відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року скасувати та прийняти нове рішення щодо залишення позовної заяви адвоката Ведєрнікової О.С. без розгляду, і скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року та ухвалити нове, яким відмовити у позові Ведєрнікової О.С. в інтересах ОСОБА_3

Також до апеляційної скарги подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року, посилаючись на те, що вказане рішення було прийняте без участі відповідача та її представника. Копія оскаржуваного рішення відповідачці було вручено 31 січня 2019 року.

Враховуючи вищевикладене, просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року, оскільки він порушений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року апелянтом отримано 30 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду було направлено 23 лютого 2019 року, тобто в межах визначеного статтею 354 ЦПК України тридцятиденного строку з моменту, коли апелянт отримав копію оскаржуваного рішення.

Враховуючи все викладене, варто зробити висновок, що доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є обґрунтованими, узгоджуються з матеріалами справи і можуть бути прийняті до уваги.

Стаття 129 Конституції України закріпила, що забезпечення апеляційного та, у визначених законом випадках, касаційного оскарження рішення суду є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує, що стаття 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлює вимог до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Проте там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 Рішення у справі "Делкур проти Бельгії" від 17 січня 1970 року та пункт 65 Рішення у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року).

За таких обставин, з метою забезпечення дотримання закріпленого в законодавстві принципу апеляційного оскарження судового рішення, оскільки матеріалами справи підтверджується, що апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 подала у передбачений законом строк,з дати коли було отримано копію оскаржуваного рішення, вважаю за необхідне поновити апелянту процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року, оскільки він пропущений з поважних причин.

Разом з тим, перевіривши виконання вимог ст. 356 ЦПК України, вважаю, що апеляційна скарга на рішення суду підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Частина 4 ст. 356 ЦПК України встановлює, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Стаття 185 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Так, відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги, обраховується виходячи з тієї суми судового збору, яка підлягала сплаті при поданні відповідного позову.

При зверненні до суду з даним позовом сума судового збору, яка підлягала сплаті, складала 1 876 грн. 20 коп.

Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року становитиме 2 814 грн. 30 коп. (1876,20 грн. * 150 %).

Проте, з матеріалів справи вбачається, що при подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апелянт як не сплатив судовий збір у встановленому законом порядку і розмірі, так і не послався на існування передбачених законом підстав звільнення від сплати судового збору.

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду оригіналу документу про сплату судового збору на суму 2 814 грн. 30 коп. за реквізитами: одержувач - УК у Солом.р-ні/Соломян р-н/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 0024, МФО банку: 899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 38050812 та/або належні та допустимі докази на підтвердження звільнення апелянта від сплати судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості осіб учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що апелянтом до апеляційної скарги не було долучено копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, всупереч вимогам п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, а саме відсутня копія скарги та доданих до неї письмових матеріалів для позивача: ОСОБА_3.

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду копії апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів, у відповідності до кількості учасників справи.

Крім того, в апеляційні скарзі ОСОБА_2 зазначає, що позивачами у справі є Ведєрнікова Олена Сергіївна та ОСОБА_3.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем у справі є ОСОБА_3, представником якої є адвокат Ведєрнікова Олена Сергіївна, що діє відповідно до договору про надання правової допомоги від 12 березня 2018 року та ордеру № 397258 від 12 березня 2018 року, копії яких містяться в матеріалах справи.

Враховуючи вищезазначене, суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду апеляційної скарги з вірним зазначення учасників справи.

Разом з тим, апеляційна скарга в частині оскарження ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року підлягає поверненню, з огляду на наступне.

Так, стаття 353 ЦПК України, закріпила, ухвали на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

Пункт 4 частини 5 статті 357 ЦПК України, вказує, що апеляційна скарга подана на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду не приймається до розгляду та повертається судом апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року про відкриття провадження у справі та прийняти нове рішення щодо залишення позовної заяви адвоката Ведєрнікової О.С. без розгляду.

Відповідно до ч. 1 п. 8 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду може оскаржуватись ухвала про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Проте в апеляційній скарзі відсутні доводи апелянта, що ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 20 блерезня 2018 року постановлена з порушенням правилд підсудності, а тому з урахуванням положень ст. 357 ЦПК України, апеляційну скарга ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 127,185, 353, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року повернути.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 липня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Тітова М.Ю. та на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року, постановлену під головуванням судді Пересунько Я.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз'яснити, що уразі не виконання вимог даної ухвали у визначений строк, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала суду в частині повернення апеляційної інстанції як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена у касаційному порядкудо Верховного Суду протягом тридцяти днів, в частині залишення без руху набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: