ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 6/753/844/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - КАЛІУШКА Ф.А.

за участю секретаря - СТЕПАНИШИНОЇ Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві подання головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Задорожної Т.А. про примусове проникнення до житла боржника

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Задорожна Т.А. звернулася до суду з поданням, в якому просить надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , зокрема до квартири АДРЕСА_1 .

За правилом ч. 1 ст. 439 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Голосіївському районному відділі Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист №753/17559/17 від 05.09.2018 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 різницю зміни курсу встановленого Національним банком України гривні до долара США на суму основного боргу у сумі 260 198,40 грн., заборгованість у розмірі 3% річних від простроченої суми боргу у сумі 44 765,60 грн. та заборгованість по процентах від суми позики на рівні ставки НБУ за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у сумі 286 873 грн., а всього - 591 837 грн., а також судовий збір у сумі 5 918 грн. 37 коп.

11 жовтня 2018 року головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57424019 та надіслано її боржнику для самостійного виконання.

Державним виконавцем з метою забезпечення вимог стягувача та керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про арешт майна боржника та направлено її на виконання до банківських установ.

Також до подання додані акти державного виконавця від 27.11.2018 року та 07.02.2019 року про вихід за адресою: АДРЕСА_1, 1/3 частини якої належить на праві власності ОСОБА_1 Однак державному виконавцю не вдалось здійснити виконавчі дії, оскільки двері ніхто не відчинив. В добровільному порядку вимоги державного виконавця боржником не виконані, що стало підставою звернення до суду з даним поданням.

В судове засідання представник Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві будучи належним чином повідомлений не з`явилася, проте в матеріалах справи міститься заява про розгляд подання без участі державного виконавця.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання, виходячи з наступного.

Конституція України проголосила Україну правовою державою (стаття 1). Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64 Основного Закону України).

Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частина перша, друга статті 30 Конституції України).

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Слід зазначити, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що до суду за примусовим проникненням до володіння особи має звертатись лише державний виконавець та лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань під час примусового виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримати повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій.

У доданих до подання матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості на підтвердження того, що боржнику вручено постанову про відкриття виконавчого провадження та інші документи, що підтверджувало б той факт, що боржник ухиляється від самостійного виконання рішення.

Також, державним виконавцем не надано доказів що боржник була належним чином повідомлена про проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, у своєму поданні державним виконавцем не зазначено та не надано доказів, хто саме перешкоджає входженню державного виконавця до квартири, а також, враховуючи те, що не надано доказів про склад осіб, що станом на даний час проживають у цій квартирі, з метою уникнення порушення прав інших користувачів вказаної квартири, суд приходить до висновку про те, що подання державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Задорожної Т.А. про примусове проникнення до житла боржника є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», стст. 439, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Задорожної Т.А. про примусове проникнення до житла боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.