У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т. В.,

секретарі Бурячек О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву про закриття провадження у справі, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення,

в с т а н о в и в:

04 жовтня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

27 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на позов з клопотанням про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю предмета спору, за відсутності наданих позивачем доказів, які мали підтвердити той факт, що відповідач створює перешкоди для проживання позивача у квартирі, яка є спільною частковою власністю.

Позивач та представник позивача - адвокат Щур В.А. в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі з підстав, викладених у письмових запереченнях, які приєднано до справи, наголосили, що між сторонами спору не досягнуто домовленості про користування квартирою, яка є спільною частковою власністю, оскільки відповідач не бажає врегулювати спірні питання в досудовому порядку, уникає спілкування з позивачем, до цього часу позивач не має можливості потрапити до квартири.

Вислухавши думку учасників процесу, оцінивши наведені відповідачем підстави для закриття провадження у справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу Українизакріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Пороте поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Виходячи з предмету позову та суб`єктивного складу сторін, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів, які б вказували на відсутність спору із позивачем, в свою чергу позивач категорично заперечує проти закриття провадження у справі, тому за встановлених обставин відсутні підстави стверджувати про відсутність предмета спору у справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 255, 256, 258, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

С у д д я