П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року місто Київ

справа № 754/4575/17
провадження 22-ц/824/11518/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»
відповідач ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»
на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 4 червня 2019 року, ухвалене у складі судді Лісовської О.В.,
у справі за позовом Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 14 червня 2013 року відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картко, затверджених наказом № СП-2010-256 від 6 березня 2010 року, та Тарифами Банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за користування кредитними коштами не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 13966 грн.34 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 2471 грн.5 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10048 грн.44 коп., заборгованості за пенею та комісіє в сумі 305 грн.07 коп., а штрафу в сумі 500 грн. (фіксована частина) і 641 грн.25 коп. ( процентна складова).

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 4 червня 2019 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за договором б/н від 14 червня 2013 року у розмірі 2471 грн.58 коп. В іншій частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені та комісії, а також штрафів, і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення є незаконним, винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з невідповідністю висновків суду обставинам справи. Зокрема, посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги розрахунок заборгованості, який включає й період, протягом якого відповідач не перебував на військовій службі, у цей період останній не звільнений від сплати процентів, штрафів та пені,. На думку апелянта суд першої інстанції зобов`язаний був навести розрахунок та стягнути суму заборгованості за період, який не охоплюється періодом, протягом якого відповідач в на військовій службі.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в сумі 2471 грн.58 коп. не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.
Правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 14 червня 2013 року відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами кредитування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 6 березня 2010 року та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 28 лютого 2017 року у нього виникла заборгованість перед банком у розмірі 13966 грн.34 коп., з яких: 2471 грн.58 коп. заборгованість за кредитом; 10048 грн.44 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом;305 грн.07 коп. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи : 500 грн. штраф (фіксована частина); 641 грн.25 грн. штраф (процентна складова).
Крім того, судом установлено, що ОСОБА_1 з 28 лютого 2016 року на підставі контракту про проходження військової служби зарахований у Збройні Сили України. Згідно довідки військової частини ПП НОМЕР_1 № 159 від 10 березня 2016 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 15 лютого 2016 року. З довідки військової частини А 2167 № 655 від 7 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 в період з 5 листопада 2016 року по 24 січня 2017 року, з 26 березня 2017 року по 18 квітня 2017 року та з 12 липня 2017 року по 31 жовтня 2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені, комісії та штрафів, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач перебуває тривалий час на військовій службі, у зв`язку з чим на підставі ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» звільнений від обов`язку сплачувати проценти та штрафні санкції. Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення процентів та штрафних санкцій за період, який не охоплюється перебуванням відповідача на військовій службі, суд першої інстанції виходив із відсутності можливості самостійно здійснити розрахунок процентів та штрафних санкцій.
Проте, повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним ( ст.1055 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Судом установлено, що укладений сторонами 14 червня 2013 року договір складається з підписаної відповідачем заяви про приєднання до Умов а Правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку є Договором про надання банківських послуг.
Підписана відповідачем анкета-заява не містить відомостей про розмір грошових коштів та умови і порядок їх надання банком та повернення, а долучені позивачем до позовної заяви Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг та Тарифи підпису відповідача не містять.
Без належних та допустимих доказів про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті заяві зафіксованої домовленості сторін про розмір наданого кредиту, розмір та порядок сплати відсотків за користування грошовими коштами, пені та штрафів за несвоєчасне виконання умов договору, надані позивачем витяг з Умов та Правил надання банківських та Тарифи не є стандартною (типовою) формою кредитного договору.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 342/180/17.
За таких обставин відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомив споживача про умови кредитування та узгодження і споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Виходячи з наведеного, висновок суду першої інстанції про те, що відповідач зобов`язаний сплачувати нараховані банком проценти, пеню, комісію та штрафи в розмірах, наведених банком у наданому до позовної заяви розрахунку, але від такого обов`язку звільнений на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є безпідставним.
За таких обставин апеляційний суд вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення суду першої інстанції, виклавши мотивувальну частину у редакції цієї постанови. У зв`язку з цим апеляційна скарга підлягає задоволенню частково. У такому разі розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України не проводиться.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.
Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 4 червня 2019 року - змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус