Ухвала

15 березня 2019 року

м. Київ

справа № 643/6218/15-ц

провадження № 61-4344 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником - ОСОБА_2, на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_3, про припинення договору поруки,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та просило стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 54 140,78 дол. США, що за курсом 15,76 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22 січня 2015 року складає 853 258 грн 69 коп. за кредитним договором HAEHAU12180010 від 19 червня 2006 року та судові витрати.

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про припинення договору поруки.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 13 238,42 дол. США, що за курсом 15,767642 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22 січня 2015 року складає 208 738 грн 67 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 14 982, 45 дол. США, що за курсом 15,767642 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22 січня 2015 року складає 236 237 грн 91 коп. В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовлено. В задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2018 року змінено. Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 7647,98 дол. США, що за курсом 15,767642 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22 січня 2015 року складає 120 590 грн 44 коп. Рішення суду в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні зустрічного позову та стягнення судових витрат залишено без змін.

У березні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, подана представником -ОСОБА_2, на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та визнати припиненим договір поруки, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, виходячи з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

У вказаній справі ціна позову становить 853 258 грн 69 коп., яка станом на 1 січня 2019 року не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн ? 500 = 960 500 грн).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства та незмінну судову практику у цій категорії справ.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_1, подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником - ОСОБА_2, на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_3, про припинення договору поруки відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта