ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1665/19 Номер провадження 22-ц/814/2397/19Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

суддів: Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.

за участю секретаря Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 червня 2019 року, ухваленого у складі головуючого судді Маханькова О.В., повний текст судового рішення виготовлено того ж дня,

у справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2010 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини, їхнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини, починаючи з 2 лютого 2009 року.

07 жовтня 2015 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , від якго вони мають малолітню дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2017 року з нього стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29 серпня 2017 року.

Позивач вказав, що на його утриманні, крім сина, перебуває малолітня дочка та дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також її донька від першого шлюбу. Також його батько - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з хворобою, потребує його матеріальної допомоги.

Враховуючи те, що на момент звернення з цим позовом до суду його сімейний та матеріальний стан суттєво змінився, він позбавлений можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, який був встановлений рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2010 року по цивільній справі № 2-1139/2010 та є всі, передбачені ст. 192 СК України, правові підстави для зменшення розміру аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на 1/6 частину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 червня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів задоволено.

Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що визначені рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2010 року по цивільній справі № 2-1139/2010.

Вирішено, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття з дня набрання чинності рішення суду.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинено стягнення аліментів на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2010 року по цивільній справі № 2-1139/2010.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 , аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини доходу, виданий на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2010 року по цивільній справі № 2-1139/2010 - відізвано.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у позивача, як платника аліментів, змінився майновий стан, що у силу положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів, раніше визначеного рішенням суду.

З вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилася ОСОБА_1 , та подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не довів, що його майновий стан суттєво змінився.

Зазначає, що судом першої інстанції належним чином не з`ясовано чи набрало надане позивачем рішення законної сили про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дочки та чи дійсно ОСОБА_4 отримує від нього аліменти на її утримання. Вказує на фіктивність позову про стягнення з позивача аліментів на утримання малолітньої дочки.

ОСОБА_2 , подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує на необґрунтованість апеляційної скарги, а доводи викладені в ній такими, що не відповідають дійсності. Вважає, що апелянт не довела факту порушення судом її прав та інтересів, а тому вона не має права на оскарження вказаного судового рішення, в зв`язку з чим просить закрити апеляційне провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2010 року з ОСОБА_2 , стягнуто на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини, починаючи з 02 лютого 2009 року.

Встановлено та не заперечується сторонами у справі, що малолітній - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 від 07 жовтня 2015 року, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (після реєстрації шлюбу має прізвище - ОСОБА_4 ).

Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , мають малолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 11).

Крім того встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29 серпня 2017 року. (а.с. 12)

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд встановив наявність на утриманні платника аліментів ще однієї малолітньої дитини та дійшов висновку про наявність підстав для застосування норм ч. 1 ст. 192 СК України.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо наявності підстав для зменшення розміру аліментів, якого суд дійшов на підставі наданих сторонами доказів та з урахуванням норм сімейного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, вказана норма закону визначає такі самостійні підстави для зміни розміру аліментів, як зміна матеріального стану; зміна сімейного стану; погіршення чи поліпшення здоров`я та інші передбачені законом підстави. Встановлення наявності будь-якої з цих обставин є достатньою підставою для зміни розміру стягуваних аліментів.

Сторонами не заперечується факт зміни сімейного стану ОСОБА_2 після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 , а саме - його одруження, народження дитини та перебування на його утриманні дочки та непрацюючої дружини.

Джерелом існування вказаної сімї є заробітна плата позивача, середньомісячний розмір якої складає 15 238 грн., з яких відраховується ј частина аліментів на користь відповідача та 1/6 частина на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Існування в ОСОБА_2 інших доходів відповідачем по справі не доведено.

Вірно встановивши обставини по справі та надавши правильну оцінку зібраним доказам, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність достатніх правових підстав для застосування положень ст. 192 СК України та правомірно зменшив розмір аліментів з ј частини до 1/6 частини.

Посилання апелянта на те, що позивач не довів зміну свого матеріального стану, не заслуговують на увагу, оскільки зібраними по справі доказами доводиться зміна його сімейного стану, наслідком чого стало народження дитини та необхідність утримувати як дочку, так і дружину у зв`язку з її перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Доводи ОСОБА_1 про те що судом першої інстанції не встановлено чи дійсно набрало законної сили рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2017 року, яким стягнуто з позивача аліменти на утримання малолітньої дочки, є неспроможними, оскільки надана до суду належним чином завірена копія вказаного рішення (а.с. 12), містить відповідну відмітку суду про набрання рішення законної сили 24 жовтня 2017 року.

Доводи ОСОБА_1 про фіктивність позову про стягнення з позивача аліментів на утримання малолітньої дочки є лише її припущенням, яке належними та допустимими доказами у розумінні ст. 77 ЦПК України не підтверджені.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 15 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя : О.О. Панченко

Судді: Г.Л. Карпушин

Т.В. Одринська