Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2019 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої - судді Соколишиної Л.Б.

при секретарі Хандусь І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Черкаське лісове господарство» про визнання протиправною відмови в отриманні погодження, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що відповідно до приписів частини 6 статті 188 Земельного кодексу України, 25 жовтня 2017 року він звернувся до Державного підприємства «Черкаське лісове господарство» з відповідним клопотанням, щодо отримання погодження на вилучення земельної ділянки площею 0,9га на території Білозірської сільської ради Черкаського району. До вказаного клопотання була надана схема розміщення земельної ділянки із зазначенням місця її розташування. 27 листопада 2017 року позивач отримав лист Державного підприємства «Черкаське лісове господарство» від 27 листопада 2017 року за №1031/03/10 яким йому було відмовлено у надані погодження на вилучення земель лісогосподарського призначення державної власності щодо запитуваної ним земельної ділянки, яка відноситься до виділу 28 кварталу 304 Тясминського лісництва Державного підприємства «Черкаський лісгосп». Згідно шифру контуру виділ 28 загальною площею 4,6га з характеристикою деревостанів, підросту, підліску невкритих лісовою рослинністю і нелісових земель, додаткові відомості болото, низинне, рослинність сокова, зростання ВРХ, 20%. Дана земельна ділянка має державну форму власності, належить до земель лісогосподарського призначення та перебуває у постійному користуванні державного підприємства «Черкаське лісове господарство». Позивач вказує, що дана земельна ділянка не відноситься до лісовкритих земельних ділянок державної власності, що відповідає приписам ч. 2 ст. 57 Лісового кодексу України. Зміна цільового призначення державної або комунальної власності, що провадиться в порядку ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України Верховною Радою Автономної республіки Крим, Радою Міністрів автономної республіки Крим, або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих земельних ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього кодексу, адже законодавство передбачає при зверненні до органів виконавчої влади це подання необхідного пакету документів визначених частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України в тому числі і погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). З огляду на зміст відмови директора Державного підприємства «Черкаське лісове господарство» не вбачається правової підстави заборони на вилучення такої ділянки, оскільки норми закону та інших нормативно правих актів України навпаки встановлюють порядок такої процедури. Позивач зазначає, що Державне підприємство «Черкаське лісове господарство» явно зловживає своїм монопольним становищем, чим безпідставно відмовило йому у наданні формального погодження, а тому така відмова підлягає визнанню судом неправомірною. Просить суд визнати протиправною відмову у наданні йому погодження на вилучення земель лісогосподарського призначення державної власності яка викладена у листі державного підприємства «Черкаське лісове господарство» від 27 листопада 2017 року №1031/03/10, та зобов`язати відповідача надати погодження на вилучення земельної ділянки площею 0,9га лісогосподарського призначення державної власності вказаної у його заяві від 25 жовтня 2017 року.

Відповідач Державне підприємство «Черкаське лісове господарство» надало суду відзив, в якому позовні вимоги позивача не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що земельна лісова ділянка площею 0,9га перебуває у постійному користуванні відповідача та має державну форму власності (виділ 28 кв.304 Тясминського лісництва), що не заперечується позивачем та доведено планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. Державне підприємство "Черкаське лісове господарство", відповідно до п.3.1 Статуту ДП «Черкаське лісове господарство», що зареєстрований наказом Держлісагенства №351 від 30 вересня 2016 року створене з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів. Одним із основних напрямків і предметом діяльності підприємства є в тому числі проведення заходів із відновлення лісів, підвищення їх продуктивності та якісного складу, збереження біотичного та іншого природоохоронного різноманіття в лісах. Тобто, відповідач є спеціалізованим лісогосподарським підприємством постійним лісокористувачем. Земельна ділянка, яку має намір отримати позивач, перебуває у виділ 28 кв.304 Тясминського лісництва ДП «Черкаський лісгосп» вкрита лісом мішаного насадження. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання для житлової, громадської і промислової забудови провадиться переважно за рахунок площ, зайнятими чагарниками та іншими малоцінними насадженнями. Станом на 2019 рік постійне користування даною земельною ділянкою ДП «Черкаське лісове господарство» не припинено. Державне підприємство «Черкаське лісове господарство» є належним лісокористувачем та землекористувачем, у постійному користуванні якого перебувають землі державної власності лісогосподарського призначення. Підприємство законом не зобов`язане надавати погодження на вилучення земельної лісової ділянки державної власності фізичним особам, тому відмова від 27 листопада 2017 року у листі №1031/03/10 у наданні погодження на вилучення земель лісогосподарського призначення державної власності відповідає вимогам закону.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить проводити розгляд справи без його участі.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, надавши суду заяву, в якій просить відмовити у задоволені позову та проводити розгляд справи без його участі.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

25 жовтня 2017 року позивач звернувся до відповідача з клопотанням щодо отримання погодження на вилучення земельної ділянки площею 0,9га на території Білозірської сільської ради Черкаського району. До вказаного клопотання надав схему розміщення земельної ділянки із зазначенням місця її розташування.

27 листопада 2017 року листом №1031/03/10 адміністрація відповідача відмовила позивачеві у наданні погодження на вилучення земель лісогосподарського призначення державної власності щодо запитуваної земельної ділянки.

Дана земельна ділянка площею 0,9 га знаходиться на території Білозірської сільської ради Черкаського району та відноситься до виділу 28 кварталу 304 Тясминського лісництва Державного підприємства «Черкаський лісгосп» і вкрита лісом мішаного насадження.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Положеннями статтей 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини, що виникають при використанні лісів, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

З огляду на положення ст.84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 122 ЗК України визначені повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування відповідно із земель державної та комунальної власності.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.1, ч.ч.1, 2 ст.7 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Вилучення земельних ділянок, на підставі ч.2 ст.149 ЗК України, провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення.

Згідно з матеріалами справи дана земельна ділянка, перебуває у користуванні відповідача і знаходиться на території Білозірської сільської ради Черкаського району, та відноситься до виділу 28 кварталу 304 Тясминського лісництва Державного підприємства «Черкаський лісгосп» і вкрита лісом мішаного насадження.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо погодження на вилучення земельної лісової ділянки державної власності є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, відповідно до наведених вище норм, враховуючи що відповідач є належним лісокористувачем та землекористувачем, у постійному користуванні якого перебувають землі державної власності лісогосподарського призначення, і повноваження відповідача щодо погодження на вилучення земельної лісової ділянки державної власності є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу, суд приходить до висновку, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не допущено порушень норм чинного законодавства, тому у визнанні протиправною відмови у погодженні і як наслідок зобов`язання надати погодження на вилучення земельної ділянки необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 84, 122 Земельного Кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 263, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Черкаське лісове господарство» про визнання протиправною відмови в отриманні погодження відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення - апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Повне судове рішення складено 15 жовтня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: Державне підприємство «Черкаське лісове господарство», місцезнаходження: вул. Лісництво, 11, с. Геронимівка, Черкаського району, Черкаської області, .

Суддя: Л. Б. Соколишина