Справа № 211/2575/19
Провадження № 2/211/1425/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 жовтня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Сарат Н.О.,

при секретарі: Зоріній С.М.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1 В.А.

представника відповідача ОСОБА_2 В.П.

розглянувши у м. Кривому Розі у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про захист прав споживача, визнання кредитного договору припиненим ,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 22.11.2007 року між нею та ПАТ "Сведбанк" , що є правонаступником АКБ "ТАС - КОМЕРЦБАНК" укладено кредитний договір № 0308/1107/88-500 , в забезпечення виконання позивачем своїх обов`язків за договором був укладений іпотечний договір № 0308/1107/88-500-Z-1, згідно якого в іпотеку банку було передано квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Далі право вимоги перейшло до відповідача, згідно договору відступлення права вимоги від 18.01.2019 року. Позивач стверджує, що спірний кредитний договір припинений рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2013 року справа № 211/220/13-ц , так як там з позивача стягнуто всю заборгованість за кредитом та достроково стягнуто всю суму кредиту, рішення набрало законної сили 19.11.2013 року, а тому з цієї дати припинений кредитний договір. Але відповідач продовжує нараховувати відсотки та встановив загальну суму заборгованості в розмірі 430012,32 грн. Тому позивач просить суд визнати припиненим кредитний договір № 0308/1107/88-500 від 22.11.2007 року укладений між нею та ПАТ "Сведбанк" , що є правонаступником АКБ "ТАС - КОМЕРЦБАНК" , правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з 19.11.2013 року та визнати нарахування відсотків, штрафів та пені з його моменту незаконними .

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, пояснив відповідано змісту позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні так як, зобов`язання припиняється в наслідок його виконання, а зобов`язання позивача не виконані , за кожен день не сплати боргу кредиту нараховуються проценти та інші нарахування, які позивач не сплачує. Відповідач не стягував з позивача повністю весь борг за кредитом, а лише за певний період, що підтверджується рішенням суду. Надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що 22.11.2007 року між позивачем та АКБ "ТАС - КОМЕРЦБАНК" укладено кредитний договір № 0308/1107/88-500 , в забезпечення виконання позивачем своїх обов`язків за договором був укладений іпотечний договір № 0308/1107/88-500-Z-1, згідно якого в іпотеку банку було передано квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Далі право вимоги перейшло до відповідача, згідно договору відступлення права вимоги від 18.01.2019 року. Позивач стверджує, що спірний кредитний договір припинений рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2013 року справа № 211/220/13-ц , так як там з позивача стягнуто всю заборгованість за кредитом та достроково стягнуто всю суму кредиту. Але відповідач не погоджується з таким твердженням, адже рішенням суду було стягнуто заборгованість за певний період, так як позивач не належним чином викунувала свої кредитні зобов`язання. А тому відповідач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за період з 22.11.2007 року по 29.03.2013 року. Рішенням суду не було визначено дострокове стягнення за кредитним договором, а лише стягнуто за певний період заборгованість, що не припиняє дію кредитного договору. Таким чином загальна сума заборгованості позивача перед відповідачем за кредитом станом на 18.01.2019 року складає 430012,32 грн.

Від відповідача Тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» заяв не надходило.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши сторони, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 22.11.2007 року між позивачем ОСОБА_3 та ПАТ "Сведбанк" , що є правонаступником АКБ "ТАС - КОМЕРЦБАНК", а ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" є правонаступником ПАТ "Сведбанк", укладено кредитний договір № 0308/1107/88-500 , в забезпечення виконання позивачем своїх обов`язків за договором був укладений іпотечний договір № 0308/1107/88-500-Z-1, згідно якого в іпотеку банку було передано квартиру за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 2-3, 32-34).

Далі право вимоги за кредитним договором № 0308/1107/88-500 перейшло до відповідача, згідно договору відступлення права вимоги від 18.01.2019 року № 1115/К укладеного між ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». (а.с. 35).

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2013 року , яке набрало законної сили 19.11.2013 року, по справі № 211/2220/13-ц позовні вимоги ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" задоволені , стягнуто солідарно з позивача та ОСОБА_4 на користь відповідача заборгованість по кредитному договору № 0308/1107/88-500 від 22.11.2007 року за період з 22.11.2007 року по 29.03.2013 року в сумі 91088,71 грн. (а.с. 4, 40-41).

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частинами 1,2 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею ст. 514 ЦК Українивстановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, відповідно до ст. 509, ст. 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої ЦК України. Норми даної глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо), зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора, поєднанням боржника і кредитора в одній особі, неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає, смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою, смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора, ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодацем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов"язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шоди (ст. 611 ЦК України).

Отже , як на підставу позову про припинення дії кредитного договору позивач посилається на дострокове стягнення банком заборгованості за договором, а тому банк не мав права нараховувати штрафні санкції та проценти за кредитом, з моменту набрання законної сили рішенням про дострокове стягнення коштів за кредитним договором , але як встановлено судом дострокового стягнення за кредитним договором , який укладений 22.11.2007 року між позивачем ОСОБА_3 та ПАТ "Сведбанк" , що є правонаступником АКБ "ТАС - КОМЕРЦБАНК", а ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" є правонаступником ПАТ "Сведбанк", № 0308/1107/88-500 не було , зазначеним рішеннм було стягнуто заборгованість за кредитом за певний період в наслідок не виконання позивачем кредитних зобов`язань, що не зупинило дію самого кредитного договору. Обставин, які б свідчили про припинення кредитного договору, визначених законом, судом також встановлено не було, оскільки зобов`язання за цим договором не виконані, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 16, 192, 203, 207, 215, 533, 626-628, 638, 640, 1049, 1050, 1054, 1056 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 3, 4, 8, 12, 43, 49, 81, 82, 178 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про захист прав споживача, визнання кредитного договору припиненим - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його винесення. Якщо було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18.10.2019 року.

Суддя: Н. О. Сарат