КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/1671/2019 Доповідач 2 інстанція - Кулішенко Ю.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 березня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Олійника В.І.

за участю секретаря: Зубленка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4, заінтересовані особи: державний виконавець Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Мельникова ВарвараСергіївна, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця Ірпінського міського відділу ДВС ГУ ТУЮ в Київській області Мельникової В.С. про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 5678671 від 11.05.2018 року.

В обґрунтування скарги зазначала, що оскаржувана постанова була прийнята в порушення вимог п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вона проживає та зареєстрована в м. Києві. Також зазначає, що виконавчий документ пред'явлено до виконання після закінчення строку на його виконання.

Просила, визнати незаконною та скасувати постанови державного виконавця Ірпінського міського відділу ДВС ГУ ГУІО в Київській області Мельникової Варвари Сергіївни від 11.05.2018 року про відкриття виконавчого провадження № 56378671; постанову від 11.05.2018 року про арешт майна боржника; постанову від 21.05.2018 року про арешт коштів боржника, шо містяться на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в Філії «Розрахунковий центр «ПАТ КБ «Приват Банк» м.Київ, МФО 320649 та всіх інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року скаргу задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Ірпінського міського відділу ДВС ГУ ГУІО в Київській області Мельникової Варвари Сергіївни від 11.05.2018 року про відкриття виконавчого провадження № 56378671 з примусового виконання виконавчого листа №759/11251/15-ц від 06.04.2016 року, виданого Святошинським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райфайзен банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 3348730,28 грн.

Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Ірпінського міського відділу ДВС ГУ ТУЮ в Київській області Мельникової Варвари Сергіївни від 11.05.2018 року про арешт майна боржника.

Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Ірпінського міського відділу ДВС ГУ ТУЮ в Київській області Мельникової Варвари Сергіївни від 21.05.2018 року про арешт коштів боржника, шо містяться на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в Філії «Розрахунковий центр «ПАТ КБ «Приват Банк» м.Київ, МФО 320649 та всіх інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль» подало апеляційну скаргу та просило ухвалу скасувати та постановити нову про відмову в задоволені скарги. В обґрунтування скарги зазначає, що виконавче провадження відкрито на підставі ч. 1 ст. 24 «Закону України «Про виконавче провадження» за місцезнаходженням майна, переданого в іпотеку відповідно до договору від 06 серпня 2008 року. Також зазначає, що строк пред'явлення до виконання виконавчого документу відповідно до п. 5 Розділу 8 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про виконавче провадження» закінчується 15 грудня 2019 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Ірпінського міського відділу ДВС ГУ ТУЮ в Київській області Мельниковою B.C. від 11.05.2018 року відкрито виконавче провадження № 56378671 з примусового виконання виконавчого листа №759/11251/15-ц від 06.04.2016 року, виданого Святошинським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райфайзен банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 3348730,28 грн. (а.с. 89).

11 травня 2018 року державним виконавцем Мельниковою B.C. винесено постанову про арешт майна боржника та 21.05.2018 року постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в філії «Розрахунковий центр «ПАТ КБ «Приват Банк» м.Київ, МФО 320649 та всіх інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику (а.с. 90, 91).

14.06.2018 року з Єдиного реєстру боржників ОСОБА_4 стало відомо про наявність зазначеного виконавчого провадження, а з матеріалами виконавчого провадження представник боржника ознайомився 15.06.2018 року. (а.с. 92).

Задовольняючи скаргу суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для визнання дій державного виконавця Мельникової Варвари Сергіївни щодо примусового виконання виконавчого листа №759/11251/15-ц, виданого Святошинським районним судом міста Києва незаконними, скасування прийнятих постанов.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п.2 та п.10 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документу до виконання; виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Таким чином, правова конструкція частини 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» для примусового виконання рішення суду передбачає, що виконавчі дії проводяться державним виконавцем відповідного органу ДВС, який розташований: за місцем проживання, перебування, роботи боржника фізичної особи або за місцезнаходженням його майна.

Зі змісту виконавчого листа та копії паспорта боржника ОСОБА_4 видно, що вона зареєстрована та проживає в м.Києві.

Звертаючись до Ірпінського міського відділу ДВС ГУ ТУЮ в Київській області стягувач у своїй заяві повідомив, що відповідно до договору іпотеки №1119 від 08.06.2008 року забезпеченням виконання зобов'язань за кредитним договором виступають майнові права на квартиру НОМЕР_3, розташовану за будівельною адресою: АДРЕСА_1, розташовану на 8 поверсі, яка має бути збудована та перейде у власність ОСОБА_9 після вводу в експлуатацію.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню оскільки виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Посилання апелянта на те, щовиконавче провадження відкрито на підставі ч. 1 ст. 24 «Закону України «Про виконавче провадження» за місцезнаходженням майна, переданого в іпотеку, відповідно до договору ві 06 серпня 2008 року, безпідставні.

Забезпечення іпотекою майнових прав третьої особи, як зазначено в заяві стягувача, не свідчить про наявність у боржника майна в смт. Коцюбинське Київської області, майнові права на майно, яке буде створене в майбутньому не є нерухомим майном.

Доказів, що боржнику належить будь-яке нерухоме майно в смт Коцюбинське ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» не надано.

Посилання апелянта на те, що строк пред'явлення до виконання виконавчого документу відповідно до п. 5 Розділу 8 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про виконавче провадження» закінчується 15 грудня 2019 року не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов'язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

У виконавчому листі зазначено строк пред'явлення до примусового виконання: 15.12.2016 року, а заява подана до органу державної виконавчої служби 11.05.2018 року без зазначення причин пропуску чи переривання строку на пред'явлення виконавчого листа до примусового виконання.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: