ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 липня 2018 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан Сіті ТК" Афанасьєвої Вікторії Станіславівни про зобов'язання ліквідатора розглянути кредиторські вимоги, визнання недійсним проміжного ліквідаційного балансу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в подальшому уточнивши його в частині обґрунтовування, до ліквідатора ТОВ "Сан Сіті ТК" Афанасьєвої В.С. про зобов'язання ліквідатора розглянути кредиторські вимоги, визнання недійсним проміжного ліквідаційного балансу.

Позовна заява мотивована тим, що 13.06.2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були внесені відомості про прийняття засновниками (учасниками) ТОВ "Сан Сіті ТК" рішення про припинення юридичної особи в результаті ліквідації, визначений строк для заявлення кредиторських вимог до 13.08.2017 року ліквідатором призначена Афанасьєва В.С.

30.06.2017 року позивачка направила поштою на адресу ТОВ "Сан Сіті ТК" заяви з кредиторськими вимогами в процесі ліквідації, які отримані адресатом 03.07.2017 року і 05.07.2017 року відповідно. Предметом вимог до ТОВ "Сан Сіті ТК" є витребування на підставі ст. 388 ЦК України з чужого незаконного володіння квартири АДРЕСА_1, спір стосовно яких розглядається у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська у цивільній справі № 200/18989/15-ц.

Стверджує, що в судовому засіданні, що відбулося 09.08.2017 року у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська, представник ТОВ "Сан Сіті ТК" визнав факт отримання її заяви з кредиторськими вимогами, але зазначив, що заяви не розглядатиме, оскільки позивачка не є кредитором.

Позивачка вважає, що через ухилення ліквідатора ТОВ "Сан Сіті ТК" від розгляду заяви з кредиторськими вимогами, вони не будуть включені до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ "Сан Сіті ТК", а квартири, що перебувають у незаконному володінні ТОВ "Сан Сіті ТК", увійдуть до складу ліквідаційної маси, за рахунок якої в процесі ліквідації будуть задоволені вимоги інших кредиторів, що порушує її право кредитора і власника.

Окрім того, повідомляє, що Дніпропетровським апеляційним господарським судом у постанові від 17.01.2018 року по справі № 904/8207/17 про банкрутство ТОВ "Сан Сіті ТК" встановлено, що боржником ТОВ "Сан Сіті ТК" не дотримано передбачених ч.1 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Документи, які складені головою ліквідаційної комісії ТОВ "Сан Сіті ТК" у процесі інвентаризації, не містять інформації щодо розгляду кредиторських вимог ОСОБА_1, заявлених 30.06.2017 року. Проміжний ліквідаційний баланс станом на 28.08.2017 року не затверджений загальними зборами учасників.

Позивачка вважала, що зазначена постанова має преюдиційне значення і згідно із ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судом у цій справі, не потребують доказування.

Ураховуючи викладене, позивач просила суд: зобов'язати ліквідатора ТОВ "Сан Сіті ТК" Афанасьєву В.С. розглянути кредиторські вимоги, заявлені 30.06.2017 року і повідомити про результат їх розгляду; визнати недійсним проміжний ліквідаційний баланс ТОВ "Сан Сіті ТК", складений станом на 28.08.2017 року ліквідатором Афанасьєвою В.С.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 липня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не доведені обставини, що мають значення для справи.

Також скаржник зазначає, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 13.06.2017 року до реєстру внесені відомості про перебування ТОВ "Сан Сіті ТК" у стані припинення за рішенням засновників, визначений строк для заявлення кредиторських вимог до 13.08.2017 року, з 14.06.2016 року головою комісії з ліквідації (ліквідатором) призначена Афанасьєва В.С. (а.с.46,47).

Позивачка двічі направила на адресу ТОВ "Сан Сіті ТК" заяву з кредиторськими вимогами від 30.06.2017 року, яка отримана адресатом 03.07.2017 року і 05.07.2017 року, що підтверджено нею поштовими повідомленнями про вручення (а.с.52).

У цій заяві позивачка зазначала, що у володінні ТОВ "Сан Сіті ТК" перебувають квартири АДРЕСА_1. Квартири ТОВ "Сан Сіті ТК" придбало ці квартири у ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі продажу від 08.07.2016 року. Раніше ці квартири були у власності позивачки, але вибули з її незаконного володіння. За даними Державного реєстру речових прав, квартири були перереєстровані на ОСОБА_5 на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2015 року, яка потім була скасована ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.10.2015 року. Провадження у справі закрито було ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2016 року. Оскільки позивачка є єдиним законним власником квартир, вона неодноразово зверталася до ТОВ "Сан Сіті ТК" з питання врегулювання спору у позасудовому порядку. У зв'язку із недосягненням домовленості, позивачкою подано позов до ТОВ "Сан Сіті ТК" про витребування майна з чужого незаконного володіння, спір перебуває на розгляді у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська (справа № 200/18989/15ц). Враховуючи викладене, позивачка заявила кредиторські вимоги до ТОВ "Сан Сіті ТК" у вигляді добровільного повернення квартир на підставі ст. 388 ЦК України, спір стосовно яких розглядається в суді.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 року (справа № 904/820/17) порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сан Сіті ТК" (а.с.12-14).

Зі змісту ухвали видно, що господарським судом встановлено, що 13.06.2017 року Протоколом № 13/06/17 загальних зборів учасників ТОВ "Сан Сіті ТК" (боржник) прийнято рішення про припинення діяльності боржника шляхом ліквідації та призначено голову ліквідаційної комісії. 30.08.2017 року протоколом № 30/08/17 загальних зборів учасників ТОВ "Сан Сіті ТК" прийнято рішення про звернення до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення справи про банкрутство. Після прийняття рішення про ліквідацію головою ліквідаційної комісії була встановлена неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі, що зобов'язує ліквідатора звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство.

12.09.2017 року до господарського суду від учасника - ТОВ "Мунлайн ТК" надійшли письмові пояснення від 12.09.2017 року щодо порушення провадження у справі № 904/8207/17 про банкрутство ТОВ "Сан Сіті ТК".

Проміжний ліквідаційний баланс складений станом на 13.06.2017 року, затверджений протоколом № 13/06/17 загальних зборів учасників ТОВ "Сан Сіті ТК" від 13.06.2017 року Згідно цього балансу кредиторська заборгованість становить 6 756 419,62 грн., основні засоби (нерухоме майно) та матеріальні активи загальною балансовою вартістю 2 969 791,69 грн., матеріальні активи на загальну суму, дебіторська заборгованість у розмірі 2 766 443,87 грн., що свідчить про наявність ознак неоплатності боржника та є підставою для порушення провадження у справі про банкрутство за ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2017 року визнано ТОВ "Сан Сіті ТК" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 4 місяці - до 19.01.2018 року.

Вказану постанову скасовано постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.01.2018 року, провадження у справі № 904/8207/17 про визнання банкрутом ТОВ "Сан Сіті ТК" закрито (а.с.61-67).

Як убачається зі змісту постанови, справа розглядалася за скаргою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яке не погодилося з рішенням суду першої інстанції щодо дотримання ліквідаційною комісією порядку ліквідації, встановленого ст. 111 ЦК України, і вважало, що судом не неналежно досліджено фінансове становище боржника, не з'ясовано ознаки його неплатоспроможності тощо. До спільного провадження апеляційним судом також була прийнята скарга ОСОБА_1, мотивована тим, що вона є власником об'єктів нерухомості, які вибули з її володіння поза її волею та зареєстровані на праві власності за боржником, яким здійснюється процедура ліквідації з порушенням встановленого законом порядку. А у процедурі досудової ліквідації її заява з кредиторськими вимогами не була розглянута і вирішена.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права законом не передбачений, оскільки її вимоги, хоч і пред'явлені у порядку цивільного судочинства, але вимоги за змістом витікають із Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і повинні вирішуватися у порядку, встановленому для ліквідаційної процедури - чи то самим ліквідатором, чи то господарським судом. А її вимоги до ТОВ "Сан Сіті ТК", що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, вже є предметом судового розгляду. За наслідками вирішення цього спору позивачка має визначитися із порядком захисту свого права у процедурі ліквідації.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені без порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з статтями 4, 13 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 ЦК України, за положеннями якої під способами захисту суб'єктивних цивільних прав є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Особа, право якої порушено, може скористатися відповідно до статті 16 ЦК України, не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до спірних правовідносин положення ст. 112 ЦК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки даною нормою установлений порядок задоволення вимог кредиторів у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи, а не банкрута.

З поданої позовної заяви вбачається, що позивачка пред'явила вимоги не до боржника - ТОВ "Сан Сіті ТК", а до його ліквідатора Афанасьєвої В.С. і її вимоги не є майновими у розумінні положень ЦК України, спрямованими на захист права власності (зокрема, визнання права, витребування майна, стягнення шкоди), а пов'язані виключно з ліквідаційною процедурою боржника - розглядом кредиторських вимог і складенням ліквідаційного балансу.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судові витрати понесені сторонами в зв'язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко