Дата документу 13.03.2019 Справа № 326/1386/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1358/19 Головуючий у 1-й інстанції: Богослова А.В.
Є.У.№ 326/1386/18 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

секретар: Остащенко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Славута» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною,

за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Славута» на ухвалу Чернігівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2019 року про призначення експертизи,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Славута» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною. Зазначали, що після смерті ОСОБА_6, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1, успадкували земельну ділянку, площею 12, 3766 га сільськогосподарського призначення, що перебувала воренди Агрофірми «Славута». По закінченню строку оренди звернулися до орендаря з вимогою повернути земельну ділянку, проте останній відмовився від передачі їм землі, пославшись на наявність додаткового договору від 17.10.2017, яким строк оренди продовжено до 31.12.2047р. Посилаючись на те, що наміру продовжувати орендні відносини вони не мали, додаткові угоди не підписували, просили суд на підставі ст.ст.203, 215 ЦК України задовольнити їх позов.

В підготовчому судовому засіданні позивачами заявлено клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи з метою перевірки справжності підписів орендодавців ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на додатковій угоді.

Ухвалою Чернігівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2019 року задоволено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

На вирішення експертизи поставлені такі питання:

1.Чи виконано підписи від імені ОСОБА_3 у додатковій угоді від 17.10.2017 до договору оренди землі №3 від 08.10.2007 тією особою, від імені якої вони зазначені, чи іншою особою?

2.Чи виконано підписи від імені ОСОБА_4 у додатковій угоді від 17.10.2017 до договору оренди землі №3 від 08.10.2007 тією особою, від імені якої вони зазначені, чи іншою особою?

3.Чи виконано підписи від імені ОСОБА_5 у додатковій угоді від 17.10.2017 до договору оренди землі №3 від 08.10.2007 тією особою, від імені якої вони зазначені, чи іншою особою?

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Приватне сільськогосподарське підприємство Агрофірма «Славута» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування незаконності судового рішення агрофірма зазначає, що призначення експертизи як і зупинення провадження у справі є незаконним, на вирішення експертизи поставлені питання, які вже досліджувалися в експертній установі, у справі вже проводилася судово-почеркознавча експертиза, висновок якої поставлено під сумнів без обґрунтованих підстав.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами існують суперечності щодо підписання додаткової угоди, позивачі оспорюють справжність своїх підписів на ній, тоді як для правильного вирішення спору необхідні спеціальні знання.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі у разі, якщо для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави для проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У підготовчому судовому засіданні відповідачем був наданий суду висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 26.12.2018 №8-4/1973, складений на замовлення відповідача.

Оскільки даний висновок був поставлений під сумнів позивачами як такий, що проведений за відсутності їх експериментальних підписів, суд першої інстанції у відповідності до ст. 103 ч.1 ЦПК України дійшов обґрунтованого висновку про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до пункту 4 і 6 частини другої статті 2 ЦПК основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема змагальність сторін та пропорційність.

За змістом пункту 2 частини першої статті 43 ЦПК справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 4 частини п'ятої статті 12 ЦПК, зберігаючи об'єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Отже, обов'язку сторони довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається, право подавати докази, кореспондує обов'язок суду сприяти реалізації цих прав і обов'язків.

Колегією суддів встановлено, що між сторонами є спір з питання укладання додаткового договору, оскільки позивачі наполягають на тому, що ніяких додаткових угод вони не підписували і дане питання підлягає з'ясуванню шляхом призначення експертизи, оскільки необхідні знання в галузі графології.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Крім цього, агрофірма не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що предметом експертного дослідження у проведеній на його замовлення експертизи були вільні зразки підписів позивачів і що експертизу проведено із дотриманням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, натомість оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, та повинна бути залишеною без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Славута» залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: