Справа 431/4434/19
Провадження 2/431/1110/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

26 вересня 2019 року Старобільський районний суд Луганської області у складі

судді Олійник С. В.,

за участі секретаря Хорольської І.Ю.,

представника позивача Заволодька О.О. ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську Луганської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивач орган опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько обох дітей записаний відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 , постійно ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Ухиляється від виконання батьківських обов`язків з виховання та утримання своїх дітей, не створила умов для проживання та розвитку доньок, не піклується про дотримання санітарно-гігієнічних норм помешкання де проживають діти та про стан їх здоров`я. Діти перебувають в службі у справах дітей Старобільської райдержадміністрації на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах. З відповідачкою проводились багато разів бесіди про неприпустимість аморального способу життя, необхідності створення умов для проживання і виховання дітей. Сім`я ОСОБА_2 перебуває на обліку районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. 18 липня 2019 року органом опіки та піклування було прийняте рішення про негайне відібрання дітей від матері та вилучення з родини, у зв`язку із загрозою їх життю та здоров`ю. Крім того, ОСОБА_2 , за період роботи з її родиною, була чотири рази притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст. 184 КУпАП за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей. Враховуючи, що ОСОБА_2 своєю поведінкою та безвідповідальним відношенням до власних доньок постійно наражає здоров`я та життя дітей на небезпеку, демонструючи таким чином свою батьківську недбалість, позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідачку у відношенні до її дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в позові та просив суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, просила суд не позбавляти її батьківських прав у відношенні її дітей, оскільки перестала вживати спиртні напої, змінила своє ставлення до дітей, бажає займатися їх вихованням та розвитком.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, вважає, що ОСОБА_2 змінила ставлення до дітей, цікавиться їх станом здоров`я, розвитком, відвідує їх за місцем їх знаходження, надає матеріальну допомогу, тому в теперішній час відсутні підстави для позбавлення її батьківських прав у відношенні до її малолітніх дітей.

Вислухавши учасників справи, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідач ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Батьком дітей вказаний ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Згідно копій актів обстеження умов проживання і виховання малолітніх/неповнолітніх дітей від 19 січня 2017 року, 15 червня 2017 року, 21 липня 2017 року, 06 вересня 2017 року за адресою АДРЕСА_1 , вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 та її співмешканець ОСОБА_1 перебувають в стані алкогольного сп`яніння, в будинку бруд, запас продуктів харчування відсутній, у дітей відсутня чиста білизна, у малолітньої ОСОБА_4 відсутнє окреме спальне місце, сезонні речі у дітей маються, але знаходяться в неналежному стані, ОСОБА_4 тижнями не відвідує дитячого садочку, до школи 1 вересня 2017 року у перший клас ОСОБА_4 вчасно не пішла з причин хвороби. Кожного разу працівниками сектору опіки, піклування ССД та працівником з ювенальної превенції Старобільського ВП ГУНП в Луганській області, ОСОБА_2 була попереджена про належне виконання нею як матір`ю батьківських обов`язків.

Згідно копій актів обстеження умов проживання і виховання малолітніх/неповнолітніх дітей від 12 липня 2019 року, 16 липня 2019 року за адресою АДРЕСА_1 , вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 та її співмешканець ОСОБА_1 перебувають в стані алкогольного сп`яніння, в будинку бруд, запас продуктів харчування відсутній, засмітнено, порожні пляшки зі спиртного, у малолітньої ОСОБА_5 , яка потребує особливого догляду та медичної уваги, відсутня їжа, вона не розвинута відповідно до віку, тому, під час обстеження було прийняте рішення про негайне вилучення малолітньої ОСОБА_5 .

Згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 18 липня 2019 року про негайне відібрання малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від батьків, було прийняте рішення про негайне відібрання малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від батьків, з влаштуванням на тимчасове перебування до дитячого відділення центральної районної лікарні КУ «Старобільське РТМО».

Згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 22 липня 2019 року про влаштування до обласного будинку дитини на повне державне забезпечення, було прийняте рішення клопотати перед департаментом охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації про влаштування малолітньої ОСОБА_5 до обласного будинку дитини на повне державне забезпечення.

Згідно копії направлення до Сєвєродонецького обласного дитячого протитуберкульозного санаторію, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була направлена до Сєвєродонецького обласного дитячого протитуберкульозного санаторію.

В теперішній час малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться у Сєвєродонецькому обласному дитячому протитуберкульозному санаторію, малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у Луганському обласному будинку дитини №2.

З висновку органу опіки та піклування Старобільської РДА про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні її дітей, вбачається, що ОСОБА_2 постійно ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання батьківських обов`язків з виховання та утримання своїх дітей, не створила умови для проживання та розвитку доньок, не піклується про дотримання санітарно-гігієничних норм помешкання де проживають діти та про стан їх здоров`я. У зв`язку з цим, малолітні діти перебувають в службі у справах дітей Старобільської райдержадміністрації на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах. ОСОБА_2 за період роботи з її родиною була чотири рази притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст. 184 КУпАП за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей. Діючи виключно в інтересах малолітніх дітей орган опіки та піклування в особі Старобільської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст. ст. 48, 51 Конституції України, - кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття. Дитинство і батьківство охороняються державою.

Ст. 27 Конвенції про права дитини передбачає, що батьки несуть відповідальність за забезпечення умов життя дитини, необхідних для його розвитку.

Ст.150 Сімейного кодексу України зобов`язує батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати до самостійного життя.

Ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Судовою практикою стало, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

В судовому засіданні також встановлено наступне.

Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 29 серпня 2019 року, складеного депутатом Старобільської міської ради, сім`я проживає у будинку, який належить родичам ОСОБА_2 , стан житлової площі у задовільному стані (чисто, акуратно), для дітей умови задовільні.

Згідно копії довідки-розписки від 02 серпня 2019 року, ОСОБА_2 дала згоду на добровільне проходження протиалкогольного лікування методом стресопсихотерапією з наступним психологічним програмуванням (кодування) строком на два роки.

З копії довідки Старобільського РШВД від 23 серпня 2019 року ОСОБА_2 на обліку в Старобільському районному шкірно-венерологічному диспансері з шкірними інфекціями та венеричними захворюваннями не перебуває.

З копії довідки КУ «Старобільське РТМО» від 22 серпня 2019 року у ОСОБА_2 антитіла до ВІЛ не виявлені.

З наданої відповіді на запит суду Сєвєродонецького обласного дитячого протитуберкульозного санаторію від 13 вересня 2019 року, малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходиться на лікуванні в Сєвєродонецькому обласному дитячому протитуберкульозному санаторію з 24 липня 2019 року по теперішній час. Мати, ОСОБА_2 , за дозволом служби у справах дітей, відвідувала дитину 14 серпня 2019 року, 27 серпня 2019 року, 04 вересня 2019 року, 12 вересня 2019 року . Відвідування короткотривалі. Мати привозила солодощі, овочі та фрукти.

З наданої відповіді на запит суду Луганського обласного будинку дитини №2 від 24 вересня 2019 року, малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є вихованкою Луганського обласного будинку дитини №2 з 24 липня 2019 року по теперішній час. За весь час перебування дитини в закладі, мати ОСОБА_2 шість разів відвідала дитину, період часу відвідувань тривав 1,5-2 години, за цей час мати цікавиться станом здоров`я та розвитком дитини, надає матеріальну допомогу у вигляді засобів догляду за дитиною (підгузки, вологі серветки).

З побутової характеристики на ОСОБА_2 вбачається, що вона має трьох дітей, старший син дорослий, двоє ще маленькі, доброзичлива та чуйна, в теперішній час працює.

З наданої характеристики на ученицю Старобільської ЗОШ №2 ОСОБА_4 вбачається, що дитина вчиться на середньому рівні, старанна, організована, охайна, в класі підтримує дружні стосунки, доручення виконує добросовісно. У позаурочний час відвідувала музичну школу. Мама дівчинки регулярно відвідувала батьківські збори, завжди цікавилась успіхами доньки у навчанні. Сезонним одягом, навчальними приладдями, взуттям, дівчинка була забезпечена, пропусків занять без поважних причин не мала.

Згідно з пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Крім того, відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і тільки при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька та матері, а також інших конкретних обставин справи можливо задовольнити позов, в інших випадках необхідно відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

З урахуванням викладеного, теперішнього стану справи, стосунків матері та дітей, суд вважає, насамперед в інтересах дітей, що ставлення ОСОБА_2 до виконання своїх батьківських обов`язків в даний час має позитивну динаміку, відсутнє свідоме нехтування нею своїх обов`язків і позбавлення її батьківських прав було б не доречним в даний час.

За таких обставин, позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не забезпечуватиме інтересів самих дітей, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову.

Крім того, суд вважає необхідним попередити відповідача ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей та виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Покласти на орган опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків.

Учасники справи мали рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

На підставі ст. 164 СК України, керуючись ст.ст. 12,13,81,258,265 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволені позову органу опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Олійник