Справа № 265/8984/18
Провадження № 2/265/321/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 березня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначив, що він є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу (біржового контракту) від 28 березня 2001 року, який зареєстрований в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 29 березня 2001 року за № 27042. В будинку окрім нього зареєстровані - його донька ОСОБА_3, та брат її померлого чоловіка - ОСОБА_2. Після початку АТО в 2014 році відповідач виїхав з дому і його місце проживання на сьогоднішній день йому не відомо, особистих речей в будинку не має. Крім того, він не оплачує комунальні послуги та не бере участь в його утриманні. Наявність реєстрації відповідача в будинку створює для позивача низку додаткових витрат. Вважаючи, що відповідач втратив право користування вказаним житлом, просить визнати його таким.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу (біржового контракту) укладеного на Універсальній товарній біржі «Сприяння» 28 березня 2001 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2803/01.

29 березня 2001 року зазначений договір зареєстрований в Маріупольському БТІ за № 27042.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 07 лютого 2012 року договір купівлі-продажу (біржовий контракт) укладений 28 березня 2001 року на Універсальній товарній біржі «Сприяння» та зареєстрований в Маріупольському БТІ за № 27042, визнано дійсним.

Згідно Акту про фактичне проживання виданого КСН «Новий Східний» від 17.10.2018 року за № 634 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована: ОСОБА_3, ОСОБА_2, але фактично він не мешкає.

Крім того, факт не проживання відповідача ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 з травня 2017 року був підтверджений заявами сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Згідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка добровільно, без поважних на те причин не проживає за адресою спірної квартири понад рік.

Приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 а відповідач, будучи зареєстрованим у вказаному будинку, але фактично не проживаючи в ньому, перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_1 та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704,80 грн., сплачений ним при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією.

Керуючись ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 14 березня 2019 року.

Суддя О.О. Костромітіна