УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Борєйко О.М.

за участі секретаря судових засідань Юр`євої К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо не зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою, в якій просить: визнати незаконною відмову Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 01 жовтня 2019 року у знятті арешту з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 вересня 2005 року про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати Придніпровський відділ ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зняти арешт з нерухомого майна боржника, накладеного постановою АА 038843 від 02 вересня 2005 року державним виконавцем відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Олешко В.С. на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Скаргу обґрунтовує тим, що 16 серпня 2019 року постановою Черкаського апеляційного суду задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 та визнано незаконною відмову Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області у знятті арешту з нерухомого майна, що належить заявнику, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 02 вересня 2005року про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Зобов`язано Придніпровський відділ ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зняти арешт з нерухомого майна боржника, накладеного постановою АА 352931 від 02 вересня 2005 року державним виконавцем відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Олешко В.С. на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

01 жовтня 2019 року надійшло повідомлення з Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області про відмову в знятті арешту з нерухомого майна, у зв`язку з тим, що вказаний у постанові суду постанова АА 35293 не співпадає з постановою, зазначеною в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна АА №038843, а тому вилучити дане обтяження неможливо. Також постановою суду зобов`язано зняти арешт з всього нерухомого майна, що не відповідає інформації про обтяження у Державному реєстрі речових прав, оскільки арешт був накладений на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1

Вважає відмову Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області у знятті арешту з нерухомого майна, яка значиться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна АА №038843 незаконною.

Так, виконавче провадження закінчене, але арешт з нерухомого майна 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 не знято, а в подальшому у зв`язку з закінченням строку зберігання виконавчого провадження останнє було знищене.

Таким чином, після повного виконання боржником судового рішення, згідно виконавчого листа №1-335/03 від 02 грудня 2003 року, державному виконавцю відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції під час завершення виконавчого провадження необхідно було застосувати норми ч.2 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», в реакції чинній станом на січень 2006 року, та зняти арешт, накладений на все майно боржника, а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Однак, Придніпровським відділом ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області до цього часу безпідставно арешт не знято, навіть всупереч рішенню суду, в якому акцентовано на обов`язок державного виконавця зняти арешту з належного йому на праві власності майна. Придніпровський відділ ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не виконує рішення суду, Закон України «Про виконавче провадження» та ст.19 Конституції України, в зв`язку з чим скаржник звернувся до суду з вказаною скаргою.

Скаржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Колотило Л.М. у судове засідання не з`явилися; остання звернулася до суду з заявою, в якій просить скаргу розглянути без її та скаржника участі; на задоволенні скарги наполягає та просить її задовольнити у повному обсязі.

Головний державний виконавець Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Колісник Я.І. у судове засідання не з`явився; звернувся до суду з заявою, в якій просив скаргу розглянути без його участі; проти задоволення скарги не заперечує.

Представник стягувача Черкаський НДЕКЦ МВС України у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин; про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, врахувавши позицію представника заявника та державного виконавця, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як встановлено під час судового розгляду: постановою Черкаського апеляційного суду від 16 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2019року у справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Придніпровський відділ ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на бездіяльність державного виконавця скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; визнано незаконною відмову Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області у знятті арешту з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 вересня 2005 року про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: 1/2 квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язано Придніпровський відділ ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зняти арешт з нерухомого майна боржника, накладений постановою АА №352931 від 02 вересня 2005 року державним виконавцем відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Олешко В.С. на все майно ,що належить ОСОБА_1 , а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Вищевказана постанова до суду касаційної інстанції не оскаржувалась та набрала законної сили.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вищевказаної постанови Черкаського апеляційного суду, судом встановлено наступні обставини: «на виконанні у відділі державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1-335/03, виданого 02 грудня 2003 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС в Черкаській області судових витрат в сумі 991 грн. 44 коп. солідарно.

Постановою державного виконавця від 02 вересня 2005 року було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та заборонено його відчуження.

Згідно копії довідки від 07 серпня 2018 року про здійснення відрахувань із заробітної плати ОСОБА_1 , з липня 2005 року по грудень 2005 року з нього відраховано кошти на загальну суму 1 244 грн. Зміст відрахування - судові витрати на проведення експертизи.

Скаржник ОСОБА_1 до апеляційної скарги надав копію свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 21 грудня 1994 року, копію договору дарування 1/2 частини квартири від 27 жовтня 2004 року та копію довідки Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси за №8340 від 02 квітня 2019 року, в якій зазначено, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 не виявлено виконавчих проваджень про стягнення коштів на користь фізичних та юридичних осіб, по яких не сплачений борг».

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду відповідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п.8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на грудень 2005 року, виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

В порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не вирішено питання про зняття арешту із квартири при закінченні виконавчого провадження у зв`язку із повним його виконанням, а при вирішенні питання про знищення виконавчого провадження не здійснено його перевірки та не знято арешт з квартири скаржника.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України, однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Однак, Придніпровський відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області направив на адресу ОСОБА_1 лист №28296 від 01 жовтня 2019 року, в якому зазначив: «З приводу виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 16 серпня 2019 року 22ц/821/71/19 Придніпровський відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області повідомляє наступне. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06 вересня 2019 року встановлено, що 04 жовтня 2005 року до реєстру внесено запис №2455612 про арешт нерухомого майна на підставі постанови серії АА №038843 виданої відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції від 02 вересня 2005 року, об`єктом обтяження є 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Суд зобов`язує Придніпровський відділ державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зняти арешт з нерухомого майна боржника накладений постановою АА №352931 від 02 вересня 2005 року, виданою відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції від 02 вересня 2005 року. Оскільки, вказана в постанові Черкаського апеляційного суду постанова АА №352931 не співпадає з постановою, зазначеною в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна АА №038843, відповідно вилучити дане обтяження неможливо. Також постановою суду зобов`язано зняти арешт з всього нерухомого майна, що не відповідає інформації про обтяження у Державному реєстрі речових прав, оскільки арешт був накладений на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Вищевикладене унеможливлює посадовою особою Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області виконати постанову суду».

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №161193743 від 27 березня 2019 року, на ? квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 , постановою серії НОМЕР_2 038843 державного виконавця відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Олешко В.С. від 02 вересня 2005 року накладений арешт.

Відповідно до копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 вересня 2005 року, винесеної державним виконавцем відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа №1-335/03, виданого 02 грудня 2003 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС в Черкаській області судових витрат в сумі 991 гривня 44 копійки солідарно, вирішено накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 та заборонити його відчуження.

Бланк вищевказаної постанови має серію НОМЕР_2 , номер НОМЕР_3 , при цьому в графі «знято з оригіналу» зазначено серію НОМЕР_2 , номер НОМЕР_4 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Олешко В.С. від 02 вересня 2005 року, якою накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , має два номери, в зв`язку з чим зазначена у постанові Черкаського апеляційного суду від 16 серпня 2019 року у справі №22ц/821/71/19, постанова державного виконавця, якою накладено арешт на майно скаржника, а також зазначена у Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, є однією і тією ж постановою, при цьому суд, при винесенні вказаної постанови, та посадова особа, яка здійснювала внесення відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, керувалися її різними номерами, що у жодному разі не може бути перешкодою у відмові у знятті арешту з майна за наявності законних для цього підстав.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника ).

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У кожній справі, в якій ідеться про порушення права власності, Європейський суд з прав людини перевіряє дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та збереженням фундаментальних прав особи. Насамперед, спираючись на те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Лонрот проти Швеції»).

Для оцінки поведінки держави в контексті дотримання вимог ст.1 Першого протоколу Суд має зробити повне дослідження різних інтересів у справі, беручи до уваги, що мета Конвенції полягає в захисті прав, які є «очевидними та вагомими». Серед іншого, встановлюється наявність спірної ситуації. При цьому, коли питання суспільної користі дійсно виникає у справі, ЄСПЛ вимагає від державних органів влади «реагувати належним чином, правильно та з великою відповідальністю» (рішення ЄСПЛ у справах «Василеску проти Румунії» та «Бейлер проти Іспанії»).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.259, 260, 261, 441, 447-451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо не зняття арешту з нерухомого майна, - задовольнити.

Визнати незаконною відмову Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 01 жовтня 2019 року у знятті арешту з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 вересня 2005 року про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Придніпровський відділ ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зняти арешт з нерухомого майна боржника, накладеного постановою серії АА 038843 від 02 вересня 2005 року державного виконавця відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Олешко В.С. на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвала не буде скасована.

Головуючий О.М. Борєйко