Справа № 466/6034/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Донченка Ю.В.

секретаря судових засідань - Борис У.Я.,

Справа № 466/6034/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз", 3-ої особи: ТОВ "Львівгаз Збут" про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити дії по компенсації витрат за встановлення індивідуального приладу обліку природного газу ( індивідуального лічильника) за рахунок коштів, які сплачуються за тарифом на розподіл природного газу,

В С Т А Н О В И В:

26.07.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ "Львівгаз", 3-ої особи ТОВ "Львівгаз Збут" про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити дії по компенсації витрат за встановлення індивідуального приладу обліку природного газу ( індивідуального лічильника) за рахунок коштів, які сплачуються за тарифом на розподіл природного газу, мотивуючи позовні вимоги тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 та проживає без реєстрації за вказаною адресою. Багатоквартирний будинок в якому проживає позивач під`єднаний до газорозподільної системи та обслуговується відповідачем по справі.

Позивач відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в редакції № 2260-VIII від 21.12.2017, побутові споживачі природного газу - фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу У зв`язку із цим позивач, за власний кошт придбав та встановив газовий лічильник, що підтверджується актом на встановлення побутового лічильника газу № 43 від 27.07.2018 року. Тричі, а саме 03.09.2018 року, 11.10.2018 року, 18.04.2019 року позивач, керуючись вимогами ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», звернувся до відповідача з проханням компенсувати понесені витрати в сумі 3680 грн., на що отримав відмову, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду 22.09.2019 року заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача та представник 3-ої особи у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибули в судове засідання із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені шляхом надсилання судових повісток.

Враховуючи, що від відповідача не надходили заяви про розгляд справи без участі їхнього представника, відзив на позов не подали, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідача та 3-ої особи на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення.

Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав

Взаємовідносини Оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, регулюється Правилами постачання природного газу, які і затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015№ 2496, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494, реєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року N9 1379/27824 Відповідно до положень абзацу 28 пункту 4 глави 1 Розділу І Кодексу ГРМ лічильник газу - це засіб вимірювальної техніки, який використовується для вимірювання, запам`ятовування та відображення об`єму (обсягу) природного газу, що проходить через нього.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 та проживає без реєстрації за вказаною адресою. ( а.с. 7). Багатоквартирний будинок в якому проживає позивач під`єднаний до газорозподільної системи та обслуговується відповідачем по справі.

Як вбачається з акту № 43 на встановлення побутового лічильника газу від 27.07.2018р. за встановлення індивідуального газового лічильника позивачем сплачено ТзОВ «ВЕССЕ» -3500 грн. та придбав за власні кошти необхідні для встановлення лічильника кран 1/2 Газ ВЗ і шланг газовий на суму 180 грн., всього 3 680 грн. ( а.с. 13-14 )

На звернення позивача компенсувати понесені витрати на встановлення лічильника від 03.09.2018 року, 11.10.2018 року, 18.04.2019 року позивачем отримано відмову листом ПАТ «Львівгаз» ( а.с. 15,16)

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Згідно ст. 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за змістом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету інших джерел, не заборонених законодавством. Виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території (ст. 4 цього Закону).

ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

ст. 526 ЦК України встановлено, що - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

ч.1 ст. 530 ЦК України встановлено, що - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк, якого не визначений вказівкою на подію, яка має неминуче настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні

ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Суд критично оцінює відповіді відповідача на звернення позивача про те, що Закон України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» не містить у собі норм, щодо черговості та порядку встановлення індивідуальних лічильників споживачам природного газу, що використовують природний газ лише для приготування їжі, та звертає увагу, що в даному випадку має місце не зобов`язання відповідача встановити лічильник позивачу, а сплата компенсації за вже встановлений лічильник. Враховуючи наведені правові норми у відповідача, як суб`єкта господарювання, виник обов`язок за власний рахунок придбати та встановити газові лічильники в квартирах споживачів у строки, передбачені законом дана правова позиції викладена у Постанові від 21.02.2108 року Верховного суду у справі № 908/1312/17 враховуючи те, що прийнятими змінами до Закон України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» передбачено право споживачів природного газу встановити лічильник за власний рахунок та отримати в подальшому компенсацію його вартості у спосіб встановлений законом.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ПАТ "Львівгаз" щодо відмови вчинити дії по компенсації ОСОБА_1 витрат за встановлення індивідуального приладу обліку природного газу за рахунок коштів, які сплачуються за тарифом на розподіл природного газу за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 (рахунок № НОМЕР_1 , картка № НОМЕР_2 у Приватбанку, МФО 325321) - 3680 грн. компенсації за встановлення індивідуального приладу обліку природного газу ( індивідуального лічильника) за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» судовий збір на користь держави 768,40 грн

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», , адреса: м. Львів, вул. Золота, 42;

3-я особа: ТОВ «Львівгаз збут», адреса: м. Львів, вул. Золота, 42;

Повний текст рішення виготовлено 15.10.2019р.

Суддя Ю. В. Донченко