Справа № 577/3862/18
Провадження № 2/577/80/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Семенюк І.М.

за участю секретаря судового засідання Кузнєцової Л.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотоп цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Конотопської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб з ОСОБА_3, укладений 25 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу реєстраційної служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 527, а також визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, 25 грудня 2014 року, з нею. Вимоги обгрунтовує тим, що через психологічну несумісність характерів спільне життя з відповідачем не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння при вирішенні важливих сімейних питань, втрачено відчуття поваги один до одного, з 30 серпня 2018 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім'я розпалася , примирення між ними та збереження сімї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Від шлюбу мають сина ОСОБА_7 , 25 грудня 2014 року, який після того, як вона пішла від чоловіка, залишився з батьком, оскільки він їй дитину не віддав. Вона викликала поліцію, однак, відповідач відмовився віддати їй сина. У зв'язку з зазначеними обставинами вимушена звернутися до суду з вказаними вимогами. Прізвище просить не змінювати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Вказала, що на даний у неї змінилися життєві обставини. Вона має окреме житло, для дитини створені всі умови для гармонійного розвитку і дитина на даний час проживає з нею. З 19 листопада 2018 року син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує Гружчанський НВК , її житло було обстежено, умови визнано добрими. У листопаді дитину обстежив психолог . В перший день, коли син пішов до садочка, відповідач намагався викрасти сина, тому що бажає, щоб син залишився проживати з ним. Але вона заперечує. Вона має ще одну дитину від іншого шлюбу, вважає, що братів неможливо розлучати один з одним, а також, позбавити дитину матері. Тому, просить сина ОСОБА_7 залишити жити з нею, а шлюб розірвати. Протягом розгляду справи відповідач забирав сина кожної пятниці на вихідні, а у неділю ввечері привозив до неї. І вона проти цього не заперечувала , не заперечує і на даний час, не буде заперечувати і проти спілкування батька з дитиною і надалі. Дитину допитувати в судовому засіданні не вбачає за доцільне через його вік та те, що він погано говорить і боїться чужих людей, що може вплинути на його психічний стан.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримує. Вказує на те , що позивач є гарною матірю, яка належним чином піклується про своїх дітей. В короткий термін після залишення помешкання чоловіка вона знайшла та облаштувала окреме житло для проживання з дітьми, працює, діти відвідують навчально-виховний комплекс. Вказані обставини дають достатньо підстав, щоб залишити проживати дитину з позивачем.

Відповідач ОСОБА_3 проти розірвання шлюбу не заперечує, а сина бажає залишити проживати з ним, оскільки вважає, що саме він зможе оточити дитину турботою та любов'ю, надати матеріальний достаток. Цього бажає і його син ОСОБА_7. Позивач проявляла до сина інертність, байдужість, а його звинувачувала в надмірній любові до сина, в той час, як всю свою увагу приділяла сину від першого шлюбу. Дружина вела сімейне життя за бажанням, а ростити їх спільного сина йому допомагала його матір, бабуся дитини, дід та його братПозивачка пішла жити до своєї матері, яка мешкає зі співмешканцем, який зловживає алкогольними напоями, палить в будинку, хворіє на туберкульоз, влаштовує дебоші, що може становити загрозу для життя його сина. Він не може віддати свого сина в таку сім'ю. Тому, просить сина ОСОБА_7, 25 грудня 2014 року, після розірвання шлюбу залишити проживати саме з ним. Його не влаштовує, що позивач віддає дитину лише на вихідні, він бажає , щоб дитина проживала з ним постійно. Позивач, коли пішла від нього, навмисно викликала поліцію, щоб облити його брудом.

Представник відповідача ОСОБА_4 підтримує відповідача. На його переконання, у відповідача створено всі умови для того, щоб дитина проживала саме з ним. Він має у власності будинок, працює, позитивно характеризується. Орган опіки та піклування , складаючи висновок, визнав доцільним проживання дитини саме з батьком, який є відповідачем. Позиція позивача з цього приводу є стереотипною. Тому, при ухваленні рішення просить суд врахувати встановлені в судовому засіданні обставини і залишити неповнолітнього ОСОБА_3 проживати з батьком.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Конотопської районної державної адміністрації ОСОБА_5 в судовому засідання пояснила, що службою в справах дітей Конотопської РДА були обстежені житлові умови позивача і відповідача, які в обох задовільні, спочатку служба схилялася до того, щоб неповнолітній ОСОБА_3 проживав з батьком, однак, на даний час мати дитини винайняла окреме житло, створила всі умови для розвитку дитини, працює, крім того, позивач має ще одну дитину від першого шлюбу і братів недоцільно розлучати, на переконання органу опіки та піклування в разі розірвання шлюбу подружжя ОСОБА_3, неповнолітнього ОСОБА_3, 25 грудня 2014 року, слід залишити проживати з матір'ю, оскільки це відповідатиме інтересам дитини.

Суд, заслухавши сторони, їх представників, третю особу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу реєстраційної служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 527 ( а.с.4)

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 народився 25 грудня 2014 року , в свідоцтві про народження ОСОБА_1 записана матір'ю, а ОСОБА_3 - батьком ( а.с.4)

Як встановлено в судовому засіданні, і проти цього не заперечують сторони, вони з 30 серпня 2018 року проживають за різними адресами, не підтримують сімейні стосунки і не ведуть спільного господарства.

З довідки характеристики, виданої виконавчим комітетом Землянської сільської ради від 04.09.2018 р., ОСОБА_3 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. За роки проживання на території сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони, скарг не надходило, бере активну участь в громадському житті села, працевлаштований, його поведінка на комісіях при сільській раді не розглядалася ( а.с.19).

З довідки Землянської сільської ради Конотопського району Сумської області від 04.10.2018 р. зазначено, що ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з ним зареєстровані мати ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_5, дід ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, брат ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та племінник ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8 ( а.с.22)

В довідці, виданої виконкомом Гружчанської сільської ради Конотопського району Сумської області від 10.10.2018 р. вказано, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_10 , разом з нею зареєстровані ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_13 ( а.с.31)

З характеристики Гружчанського НВК Загальноосвітня школа І-ІІІ ст.-дошкільний навчальний заклад Конотопської районної ради Сумської області від 04.09 2018 р. вбачається, що ОСОБА_1 З 2017 року працює помічником вихователя Гружчанського НВК Загальноосвітня школа І-ІІІ ст.-дошкільний навчальний заклад Конотопської районної ради Сумської області, має вищу освіту, зарекомендувала себе відповідальним працівником, активно приймає участь в заходах навчального закладу, трудову дисципліну не порушує, спиртні напої не вживає, веде здоровий спосіб життя, стягнень не має, відповідально ставиться до своєї роботи посадові обов'язки виконує сумлінно, має двох дітей, старший син навчається у 3 класі, систематично відвідує уроки, пропусків без поважних причин не має, дитина доглянута, охайна, має все необхідне для навчання. ОСОБА_1 турботлива мати, займається вихованням дітей, завжди відвідує батьківські збори. ( а.с.42)

З повторного акту соціального інспектування від 04 вересня 2018 року вбачається, що на момент відвідування родини ОСОБА_1 за адресою с. Грузьке, вул. Заболотівка, 14 Конотопського району Сумської області, вдома були ОСОБА_1, її син ОСОБА_14 та бабуся. В будинку чисто, прибрано, створені всі умови для комфортного проживання дітей, родина забезпечена продуктами харчування. ОСОБА_1 працює, має кошти для забезпечення потреб дітей. ОСОБА_1 ОСОБА_2 вимушена піти від чоловіка через ревнощі, конфлікти, застосуванні фізичної сили до неї і її сина від першого шлюбу, що змусило її звернутися до суду з заявою про розлучення. В день, коли вона йшла від чоловіка, мала намір забрати молодшого сина з собою, однак, свекруха вирвала дитину у неї з рук, тому ОСОБА_1 вимушена була залишити дитину у батька, оскільки не могла допустити психічну травму у дитини. ( а.с.45)

З довідки-характеристики виконкому Гружчанської сільської ради Конотопського району Сумської області від 04.09.2018 р. вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_14. За час проживання за даною адресою скарг та заяв на ОСОБА_1 не надходило, компрометуючих матеріалів відносно неї немає. ( а.с.46)

З довідки КЗ Конотопська центральна районна лікарня імені ОСОБА_15 від 19.11.2010 р. вбачається, що ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_15, який зареєстрований за адресою:с. Грузьке, вул. Заболотівка, 14 Конотопського району Сумської області станом на 11.10.2018 р. на обліку в протитуберкульозному диспансерному відділенні не перебуває. Був знятий з обліку 13.04.20165 р. у зв'язку з закінченням терміну спостереження ( а.с.47).

В консультаційній довідці КЗ Конотопська центральна районна лікарня імені ОСОБА_15 від 22.10.2018 р. зазначено, що ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_13 був проконсультований дитячим отоларингологом і встановлний діагноз: рвана рана лівої ушної раковини. Дитина направлена до ЛОР відділення для хірургічної обробки рани. Зі слів матері, батько смикнув дитину за вуха, була кров, дитина відчувала біль. ( а.с.56)

За вказаним випадком відносно ОСОБА_3 був складений протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП ( вчинення насильства в сім'ї) ( а.с.33)

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вона є хрещеною матір'ю ОСОБА_3, двоюрідна сестра відповідача. ОСОБА_3 дуже відповідальна людина, добре ставиться до дитини, веде господарство.

Свідок ОСОБА_18А.в судовому засіданні пояснила, що вона працювала в садочку, який відвідував Саша з жовтня 2017 р. по 31 серпня 2018 р. Дитину приводив і забирав тато, він часто телефонував. Був членом батьківського комітету. Коли був ремонт у садочку, допомагав його виконувати .

Свідок ОСОБА_8, мати відповідача, в судовому засіданні пояснила, що на її думку онук більш прихильний до батька, у ОСОБА_19, позивача, холодне ставлення до дитини. Її онуку буде краще з батьком.

Свідок ОСОБА_12, мати позивача, в судовому засіданні пояснила, що донька з зятем проживали в м. Конотоп, потім, переїхали в с. Землянка до батьків зятя, але його мати наказала відвезти дитину від першого шлюбу. Відповідач образив її чоловіка, двічі побив. Потім побив і доньку ОСОБА_19, а на другий день просив вибачення. Зі своїм чоловіком вона проживає 14 років у 2014 році у нього було затемнення легенів, тому він проходив обстеження. На даний час на чоловік на обліку не перебуває, туберкульозу в нього не виявлено.

Свідок ОСОБА_16, вітчим позивача, в судовому засідання пояснив, що з матір'ю позивачки живе близько 14 років. Молоді раніше винаймали житло в Конотопі. Зі слів позивача знає , що її чоловік застосовував до неї фізичну силу, але він цього не бачив. Зять відірвав старшому хлопчику ОСОБА_13 вухо, про це знає зі слів ОСОБА_19.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що позивач ОСОБА_19 добра, порядна людина, піклується про дітей, має роботу, дохід, житло, яке добре влаштоване. 1 січня 2019 року ОСОБА_19 попросила з'їздити з нею в с. Землянка , щоб забрати сина у відповідача. Близько 16 години ,коли приїхали до будинку чоловіка ОСОБА_19, двері були відчинені, чоловік спав на підлозі в нетверезому стані, біля нього був маленький Саша. Вони забрали дитину і зателефонували соцпрацівнику, повідомили ,що ОСОБА_3 у нетверезому стані. Дитина була налякана, плакав. Свідок ОСОБА_21, сусідка, в судовому засідання пояснила, що має пятеро дітей, з ними гуляє маленький Саша, який прихильний до батька і, на її переконання, дитині краще бути з батьком . А розлучення сторін може негативно вплинути на дитину.

Свідок ОСОБА_22, голова Гружчанської сільської ради, в судовому засідання пояснила, що знає позивача ОСОБА_19 змалечку, оскільки вони проживають на одній вулиці. Вона гарна мама, зі зразковою поведінкою. Вона особисто оглядала будинок, де проживає ОСОБА_19. Будинок обладнаний, відремонтований. Власники надали ОСОБА_19 в користування меблі, посуд. Вона, як сільський голова, має компетенцію на обстеження житла і складання акту згідго Закону про місцеве самоврядування. Їй відомо про те, що відповідач погрожував ОСОБА_19 і та боячись з ним зустрічей, просила її почекати , щоб йти разом додому, коли вона приїде з дітьми.

Свідок ОСОБА_23, вчитель Гружчаського НВК, в судовому засідання пояснила, що про ситуацію, яка склалася в сім'ї ОСОБА_3 ОСОБА_19, дізналася, коли постало питання про визначення місця проживання дитини. ОСОБА_19 гарна мати, вона створила гарні умови для проживання дітей. Зі слів ОСОБА_19 знає, що її чоловіка притягували до адміністративної відповідальності, коли той завдав шкоди здоров'ю її сину від першого шлюбу ОСОБА_13. Вона була присутня при обстеженні житлово-побутових умов, де є всі належні умови для проживання. З 19 листопада 2019 р. Саша відвідує садочок, діти без поважних причин не пропускають заняття. Батько відвідував і одного разу намагався роздягнену дитину винести за межі навчального закладу. Коли вийшла на перерву, то побачила, що вихователь була схвильована, а колеги обговорювали ситуацію.

З актів обстеження умов проживання від 15 лютого 2019 року вбачається, що були обстежені житлово-побутові умови за адресою с. Землянка, вул. Садова, 2 Конотопського району Сумської області , де мешкає ОСОБА_3 та за адресою с. Грузьке, вул. Заболотівка, 17 Конотопського району Сумської області , де мешкає ОСОБА_1, і встановлено, що в обох будинках умови проживання добрі і придатні для проживання дітей.

В повідомленні Конотопського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 27 лютого 2019 року зазначено, що подружжя ОСОБА_1 на даний час перебувають в процесі розлучення, мають складні стосунки між собою, проживають в різних населених пунктах. Діти проживають з матір'ю ОСОБА_1 В орендованому будинку в с. Грузьке під час відвідування було тепло, прибрано, був наявний запас продуктів харчування та приготована їжа. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує Гружчанський ДНЗ. Мати належним чином виконує батьківські обов'язки, турбується про стан здоров'я дитини. Про вказане свідчить і підписана своєчасно медична декларація з сімейним лікарем. Батько дитини ОСОБА_3 забирає сина на вихідні в с. Землянка, де проживає сам, має задовільні умови проживання, запас продуктів харчування в наявності, приготована їжа, наявний зимовий одяг для дитини. Зі слів батька, він купує дитині одяг, але матеріально матері не допомагає. З батьками дитини проведено відповідні бесіди щодо безконфліктного спілкування, належного виконання батьківських обов'язків, надано рекомендації щодо недопущення конфліктних ситуацій. Повідомлень щодо фактів вчинення насильства стосовно дитини не надходило.

Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності .

Відповідно до ч.ч.1.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.

Позиція, що дитина може бути розлучена з матір'ю у виняткових випадках, також викладена у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 2008 року №39948/06 у справі «Савіни проти України».

Згідно з принципом 2 Декларації про права дитини, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи і гідності.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї, а в силу ч. 2 цієї ж статті, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору в тому числі і щодо її місця проживання .

У статті 161 СК України чітко визначено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини, береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що у кожній справі такого типу вирішальним чинником є врахування найкращих інтересів дитини (наприклад, рішення у справі «Ельсгольц проти Німеччини» від 13.07.2000 р. п. 48).

До того ж, у рішенні по справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 р., Європейський суд з прав людини констатував порушення статті 8 Конвенції з прав людини та основоположних свобод при обставинах, коли на національному рівні було застосовано презумпцію на користь матері без вивчення і оцінки подальших обставин для забезпечення найкращих інтересів дитини.

У зв'язку з прийняттям цього рішення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ видавався інформаційний лист від 17.08.2017 р. № 9-1580/0/4-17 «Щодо окремих питань судової практики у справах про визначення місця проживання дитини», у якому малися розяснення, що відповідно до висновків Європейського суду з прав людини під час розгляду справ слід враховувати лише інтереси дитини, а батьки повинні мати рівні права у спорах щодо опіки над дітьми, і жодні презумпції, основані на ознаці статі, не повинні братися до уваги. Вказані розяснення мають слугувати певним чинником для формування судової практики з розгляду справ аналогічної категорії.

З огляду на вище викладені нормативні акти, а також враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду суд має вирішити питання щодо місця проживання дитини лише виходячи з якнайкращих інтересів дитини, а не батьків. І вказане потребує врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач характеризується позитивно, має місце проживання і роботи , для дітей створені нею гарні умови для їх гармонійного розвитку. Тобто , виключних обставин, які б дозволяли розлучити дитину ОСОБА_3 з його матірю, не встановлено. Позивач має дитину від першого шлюбу , яка проживає з нею і доводиться братом ОСОБА_3, підстав для розлучення дітей не встановлено і є доцільним проживання дітей разом.

Сторони не заперечують проти того, що батьку дитини визначено час для їх спілкування, у вихідні дні. Тобто, відповідач не позбавлений можливості виховання дитини, а дитина не позбавлена можливості отримувати батьківську турботу і любов, а також спілкування .

Органом опіки та піклування всебічно вивчено ситуацію, в якій опинилося подружжя ОСОБА_3 з приводу спору, і остаточно висловлено свою позицію про необхідність залишення неповнолітньої дитини проживати саме з позивачем, оскільки за час розгляду справи змінилися обставини, які дають підстави дійти саме такого висновку.

Врахувавши встановлені обставини, суд приходить до переконання, що залишення проживання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_16, з матір'ю ОСОБА_1 буде відповідати його найвищим інтересам.

Судом вивчено причини, через які подано позов про розірвання шлюбу, а також враховується, що за тривалий час розгляду справи їх примирення не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу і строни не проживають разом з 30.08. 2018 року, то за таких обставин збереження сім'ї протирічило б їх інтересам , а також інтересам неповнолітніх дітей.

А тому шлюб сторін слід розірвати, малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_16, залишити проживати з матір'ю ОСОБА_1.

Судові витрати слід покласти на відповідача ОСОБА_3 в повному обсязі, оскільки з позивачем залишаються проживати неповнолітні діти.

Керуючись ст. ст. 110,112,160 СК України, ст.ст. 12,81,141, 263 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_17 (41651, с. Грузьке, вул. Заболотівка, 14 Конотопського району Сумської області ) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_18 (41653, с. Землянка, вул. Садова, 2 Конотопського району Сумської області ), зареєстрований 25 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу реєстраційної служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 527 .

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_16, з матір'ю ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити «Данканич».

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_18 , 41653, с. Землянка, вул. Садова, 2 Конотопського району Сумської області ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_17, 41651, с. Грузьке, вул. Заболотівка, 14 Конотопського району Сумської області ) 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) гривень 60 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Семенюк І. М.