Справа № 535/182/19
Провадження № 2/535/153/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Якименко Т.О.,

при секретарі - Балала Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Котельва цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором;-

ВСТАНОВИВ:

Представник Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» ОСОБА_2., який діє на підставі довіреності від 11.09.2017 року, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 12 205, 83 грн. Предметом спірних правовідносин між сторонами є стягнення заборгованості за кредитним договором.

У відкрите судове засідання представник позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства КБ «Приватбанк» ОСОБА_2, який діє за довіреністю від 11 вересня 2017 року (а.с. 25) не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 надав до суду клопотання від 14.02.2019 року (а.с. 4, 32), в якому просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. ОСОБА_1 надав до суду заяву від 14.03.2019 року , в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що позовні вимоги визнає частково, а саме не визнає завищений розмір пені, тому просить її зменшити на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України. Також не визнає суми штрафів, тому просить відмовити у їх стягненні (а.с. 44).

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи (а.с. 1- 44), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Акціонерне товариство КБ «Приватбанк» має статус юридичної особи і входить до банківської системи України, що підтверджується світлокопіями статуту, копією банківської ліцензії та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 26-30).

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 01.09.2016 року, між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачу кредит в сумі 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. (а.с. 6-22).

Згідно із заявою позичальника від 01.09.2016 року ОСОБА_1 ознайомлений та згоден із умовами та правилами надання банківських послуг (виконання робіт), також тарифами банку, що підтверджено його підписом (а.с. 6-7).

Відповідно до змісту Умов погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов договору.

Проте, взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення сум за користування кредитною лінією відповідно до умов договору ОСОБА_1 своєчасно не виконав.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Боржник, як встановлено ст. 527 ЦК України, зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання.

У порушення зазначених норм ЦК України та умов договору відповідач зобовязання належним чином не виконав.

У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 13.01.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 12 205, 83 грн., яка складається з наступного: 600, 00 грн. заборгованість за кредитом, 176, 21 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 10 372, 20 пеня; а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 557, 42 грн. штраф (процентна складова). (а.с. 5 ).

Відповідно до ч.1 ст 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України.

Проте, якщо розмір неустойки (пені) значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір пені може бути зменшено за рішенням суду.

Аналогічну позицію займає і Вищий спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові Пленуму № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де у абзаці 1 п. 27 вказаної вище Постанови Пленуму вказано, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка.

Враховуючи розмір неповернутих боржником кредитних коштів, що є значно меншим ніж нарахована позивачем неустойка (пеня), відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання боржником, тобто через не співмірність із розміром основного боргу (який становив: тіло кредиту 600. 00 грн. відповідно до розрахунку заборгованості станом на 13.01.2019 року), суд приходить до висновку про наявність підстав до застосування положень ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір пені , а саме до розміру основного боргу, тобто з 10 372, 00 грн. зменшити до 600, 00 грн. ( сума тіла кредиту - 600, 00 грн.)

Згідно з п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.

Крім того, згідно зі ст. 549 ЦК України Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Умовами договору від 01.09.2016 року передбачено два види неустойки за одне і те ж правопорушення, що не відповідає нормам закону в частині цивільної відповідальності, оскільки створює подвійне накладення стягнення на боржника. Враховуючи вищевикладене, та прохання відповідача про відмову у задоволення позовних вимог про стягнення з нього штрафів (фіксована частина; процентна складова), суд вважає, що стягненню за порушення строків погашення заборгованості підлягає визначена умовами договору лише пеня.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка судом вказують на наявність законних підстав для часткового задоволення позову Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором саме в сумі 1 376, 21 грн. (тіло кредиту, відсотки, зменшена пеня), зменшивши розмір пені, а саме до розміру основного боргу, тобто з 10 372, 20 грн. зменшити до 600, 00 грн. ( сума тіла кредиту 600, 00 грн. ), оскільки позивачем не доведено наявність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання боржником, а відповідач в заяві заявив клопотання про зменшення пені . Зменшуючи суму пені до суми тіла кредиту, суд враховує також реальну можливість по сплаті відповідачем даної суми, а також те, що стягнення заявленої в позові пені у повному розмірі поставить відповідача ще в більш тяжке матеріальне становище.

Відповідно до ст. 625 ЦК України укладений договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до відповідача ОСОБА_1, про стягнення заборгованості по кредитному договору, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно стягти судові витрати в розмірі 211, 31 грн.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 229, 258-259, 279, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 3, 526-527, 530, 551, 599, 625, 651, 652, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд;-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягти з ОСОБА_1, 03.04. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» розрахунковий рахунок № 3111, МФО 305299, , заборгованість за кредитом в сумі 1376 грн. ( одна тисяча триста сімдесят шість ) грн. 21 коп.

Стягти з ОСОБА_1, 03.04. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» розрахунковий рахунок № 3111, МФО 305299, , судові витрати в сумі 211 грн. 31 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана через Котелевський районний суд Полтавської області.

Суддя