Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/244/16-ц
У Х В А Л А

15.03.2019 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., за участю представника скаржника ОСОБА_1, представника стягувача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградові скаргу ОСОБА_3 на рішення та дію головного державного виконавця Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі - Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області) Бабинця Едуарда Васильовича, стягувач - ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В:

28.02.2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною вище скаргою, яку доповнив 04.03.2019 року. Боржник просить визнати неправомірними і протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Бабинця Е.В. від 14.06.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та від 31.08.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду на межі України, зобов'язати головного державного виконавця Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Бабинця Е.В. (іншого державного виконавця) прийняти постанови про зняття вказаних заходів примусового виконання рішення суду та здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у рамках виконавчого провадження № 51423612 за липень-грудень 2018 року та січень 2019 року.

Скаргу мотивовано тим, що головний державний виконавець Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Бабинець Е.В. проводить виконавчі дії у виконавчому провадженні № 51423612 з примусового виконання виконавчого листа № 299/244/16-ц, виданого Виноградівським районним судом Закарпатської області 01.04.2016 року на виконання рішення суду від 31.03.2016 року про стягнення з нього, боржника, на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 700 гривень, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Бабинця Е.В. від 14.06.2016 року накладено арешт на все його, боржника, майно, та оголошено заборону здійснювати відчуження будь-якого належного йому майна, постановою від 31.08.2018 року - встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Оскаржувані постанови є незаконними з огляду на наступне. Протягом 2016-2017 років він, боржник, працював на підприємстві та отримував заробітну плату, з якої щомісяця здійснювалося стягнення аліментів у розмірі, визначеному рішенням суду. При цьому, відповідно до розрахунку заборгованості від 27.02.2019 року, у період із січня по серпень 2016 року та в 2017 році у нього утворювалася заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, як видно з даного розрахунку державний виконавець самостійно змінив розмір щомісячного аліментного платежу, встановивши, що у липні-листопаді 2018 року він повинен був сплачувати по 779,50 гривень, грудні 2018 року та січні 2019 року - по 813,00 гривень. 779,50 гривень - це 50 % від 1559 гривень, що була сумою прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років з 1 липня по 1 грудня 2018 року, 813,00 гривень - 50 % від 1626 гривень, які є прожитковим мінімумом на дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року. Отже, державним виконавцем неправильно розраховано заборгованість за вказаний вище період. Станом на час подання скарги заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Також оскаржувана постанова про арешт майна не містить відомості про суму стягнення та інші необхідні дані, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника скаргу підтримав.

Представник стягувача проти скарги заперечував, пояснив, що виконавче провадження закрито, оскаржувані постанови державним виконавцем скасовано.

Державний виконавець в судове засідання не з"явився.

Заслухавши пояснення, з'ясувавши обставини, дослідивши письмові докази, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31.03.2016 року, ухваленим у справі № 299/244/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів позов задоволено. Даним судовим рішенням вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 700 (сімсот) гривень, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 05.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 22-24).

01.04.2016 року на виконання даного рішення в частині стягнення аліментів судом видано виконавчий лист, який надіслано стягувачу - ОСОБА_5 (а.с. 25).

14.06.2016 року головним державним виконавцем Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Бабинцем Е.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51423612 з виконання згаданого виконавчого листа.

14.06.2016 року головним державним виконавцем Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Бабинцем Е.В. в рамках зазначеного виконавчого провадження прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3, та встановлено заборону, в межах суми боргу, здійснювати відчуження будь-якого належного йому майна (а.с. 38).

31.08.2018 року головним державним виконавцем Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Бабинцем Е.В. прийнято постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно вказаного вище виконавчого листа (а.с. 37).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 51423612 за період з 01.02.2019 року по 27.02.2019 року, складеного головним державним виконавцем Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Бабинцем Е.В. (а.с. 36), розмір заборгованості станом на 27.02.2019 року становить 623,50 гривень.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Станом на час винесення оскаржуваної постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження - 14.06.2016 року діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV.

У ч. 1 ст. 52 даного Закону України «Про виконавче провадження» було передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно положень ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Порядок примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів регламентувала ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника.

Згідно встановлених судом обставин оскаржувану постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження прийнято одночасно із відкриттям виконавчого провадження. Необхідність накладення арешту на майно боржника обгрунтована у постанові метою належного виконання виконавчого документа.

З огляду на те, що звернення стягнення на майно боржника у виконавчому провадженні з виконання рішення суду про стягнення аліментів допускалося лише при наявності заборгованості зі сплати аліментів, якої була на час відкриття виконавчого провадження, даний захід примусового виконання рішень застосований правомірно, тому державного виконавця слід зобов'язати усунути порушення шляхом зняття арешту з майна та заборони його відчуження.

Також слід констатувати, що на час розгляду скарги, виконавче провадження закрито, оскаржувані постанови, державним виконавцем, скасовані.

Враховуючи викладене вище, зокрема, положення ч. 2 ст. 451 ЦПК України щодо судового рішення за скаргою у разі встановлення її обгрунтованості, визнання постанови неправомірною та зобов'язання державного виконавця усунути порушення є не належними та достатніми заходами для відновлення порушеного права боржника, й такі права на час розгляду скарги не порушені, скарга в частині визнання постанови також протиправною та її скасування не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання обгрунтованості скарги в частині незаконності оскаржуваної постанови головного державного виконавця Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Бабинця Е.В. від 31.08.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України суд виходив з наступного.

Згідно положень п. 1 ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII (з наступними змінами) (далі - Закон) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Сума платежів зі сплати аліментів, яка визначена рішенням суду, - 700 грн. за чотири місяці становить 2800 грн. (700х4=2800).

Оскаржувану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України мотивовано наявністю у боржника заборгованості зі сплати аліментів за період з 05.02.2016 року по 31.08.2018 року в сумі 7700 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 51423612 за період з 01.02.2019 року по 27.02.2019 року, складеному головним державним виконавцем Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Бабинцем Е.В., станом на 01.01.2018 року сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження становив 3500 грн., у березні-квітні 2018 року боржник не сплачував аліменти, тобто, допустив заборгованість в сумі 2800 грн. (700х4=2800), у липні та серпні 2018 року не сплатив аліменти в розмірі по 779,50 грн. за кожний місяць, отже, заборгував 1559 грн. (779,50х2=1559). Відтак, загальна сума заборгованості на кінець серпня 2018 року складала 7859 грн. (3500+2800+1559=7859).

Таким чином, у зв'язку з тим, що станом на 31.08.2018 року у боржника існувала заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за чотири місяці, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України винесено державним виконавцем правомірно.

Час дії тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України визначений в оскаржуваній постанові до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Заборгованість зі сплати аліментів виключає можливість припинення дії застосованого заходу примусового характеру у виді тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Враховуючи те, що оскаржувану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України прийнято відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, підстави для припинення застосованого заходу відсутні, право заявника не було порушено та не порушується, скарга в частині визнання неправомірною, протиправною та скасування даної постанови та зобов'язання державного виконавця зняти тимчасове обмеження не підлягає задоволенню.

В частині зобов'язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів за липень-грудень 2018 року та січень 2019 року у задоволенні скарги також слід відмовити з огляду на наступне.

У ч. 8 ст. 71 Закону передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Питання визначення та стягнення заборгованості за аліментами регламентують ст.ст. 194, 195 Сімейного кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Отже, якщо розмір заборгованості зі сплати аліментів є спірним, то даний спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

На підставі наведеного розмір заборгованості зі сплати аліментів не може визначатися в ході розгляду скарги на дію державного виконавця щодо обчислення розміру відповідної заборгованості в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

З врахуванням викладених вище висновків вище скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 449, 451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги відмовити повністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий В. Р. Трагнюк

Повний текст ухвали складено 18.03.2019 року