ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/821/501/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: на ухвалу Мельник І. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Фетісової Т.Л., Бондаренка С.І.

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ;

приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області - Недоступ Дмитро Миколайович;

стягувачі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ПАТ «ОТП Банк»;

особа, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси із скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М.

28.08.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про зупинення стягнення на підставі виконавчих документів та просила: зупинити до завершення розгляду даної справи стягнення на підставі виконавчих листів:

№ 2-271/11, виданого 07.02.2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитними договорами в сумі 731 724,94 грн.;

№ 2-714/11, виданого 07.02.2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ТОП «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором у сумі 119570,97 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ становить 955 730,76 грн.

Скарга обгрунтована тим, що приватним виконавцем вказані виконавчі документи були прийняті до виконання в порушення вимог закону та їх виконання призведе до порушення майнового інтересу та прав і свобод скаржниці.

Крім того, скаржниця зазначає, що 21.08.2019 року нею до Соснівського районного суду м. Черкаси було подано дві заяви про визнання вказаних вище виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, а саме: справа щодо виконавчого листа № 2-271/11 перебуває у провадженні судді Романенко В.А. (провадження 6/712/388/19), а справа щодо виконавчого листа № 2-714/11 перебуває у провадженні судді Мельник І.О., однак рішення у ній ще не прийняте через перебування її на розгляді у суді касаційної інстанції.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 , посилаючись на п. 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, просить зупинити стягнення на підставі вказаних виконавчих документів.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

При цьому, суд першої інстанції послався на положення статей 151-153 ЦПК України, а також роз`яснення, викладені у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.08.2019 року на постановити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчих документів задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції було змінено текст п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6, та не вказано, що до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Також апелянт із зазначенням обставин, викладених у скарзі на дії та бездіяльність приватного виконавця, вказує на неправомірні дії виконавця при прийнятті до виконання виконавчих листів № 2-271/11 та № 2-714/11.

Крім цього, ОСОБА_1 посилається на подання нею до Соснівського районного суду м. Черкаси заяв про визнання вказаних виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, та вважає дані факти підставою для зупинення стягнення за виконавчими документами.

Своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу інші учасники провадження не скористалися.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, зокрема, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

З аналізу даної норми закону вбачається, що зупинення стягнення на підставі виконавчого документа як вид забезпечення позову застосовується судом лише при оскарженні боржником такого виконавчого документа у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій оскаржує дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М. щодо прийняття до виконання виконавчих листів:

№ 2-271/11, виданого 07.02.2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості, що складається з: 376 271,75 грн. сума основного боргу за кредитним договором № CM-SMEF00/042/2007 (від 12.07.2007 року), що в еквіваленті складає 47 075,16 доларів США; 355 453,19 грн. сума основного боргу за кредитним договором № CM-SMEF00/014/2007 (від 05.03.2007 року), що в еквіваленті складає 44 470,56 доларів США, а всього: 731 724,94 грн.;

№ 2-714/11, виданого 07.02.2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ТОП «ОТП Факторинг Україна» заборгованості у сумі 119570,97 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ становить 955 730,76 грн. (за кредитним договором № CM-SMEF00/015/2008 від 18.03.2007 року).

Таким чином, ОСОБА_1 оскаржує дії приватного виконавця щодо виконання виконавчих документів № 2-271/11 та № 2-714/11, а не самі виконавчі листи.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчих документів.

Твердження апелянта про те, що нею подано заяви про визнання зазначених виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, не є підставою для забезпечення позову (скарги) у даному провадженні.

Так, зазначені ОСОБА_1 заяви розглядаються у інших провадженнях, та застосування положень статей 149-153 ЦПК України щодо забезпечення позову (скарги), зокрема, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, можливе лише у провадженні щодо оскарження такого виконавчого документа.

Посилання ОСОБА_1 на забезпечення позову у даному провадженні на підставі п. 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказаний пункт застосовується для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Разом з тим, п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлює такий вид забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 .

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчих документів є обґрунтованою та скасуванню не підлягає.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не правильно викладено п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6, також є безпідставними, оскільки абзац другий вказаного пункту, на який посилається апелянт, не впливає на суть прийнятого судом рішення.

Крім цього, роз`яснення викладені у постановах Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, носять рекомендаційний характер.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом були дотримані норми матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до відхилення, а ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2019 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах викладених в статті 389 ЦПК України.

Судді Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова

С.І. Бондаренко

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2019 року.