ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 639/2368/18

провадження № 22ц/818/4040/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Огар І.В.,

імена (найменування) сторін:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБнк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року в складі судді Труханович В.В.,

у с т а н о в и в:

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») про зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що з квітня 2015 року по березень 2018 року він був держателем електронного платіжного засобу платіжної картки № НОМЕР_1 емітованої АТ КБ «ПриватБанк» для управління картковим рахунком зі встановленим лімітом овердрафту в розмірі 22 000 грн. 00 коп. За попередньою інформацією банку він дізнався, що 20 квітня 2017 року, 03 липня 2017 року та 31 липня 2017 року він оформив кредити за програмою «Миттєва розстрочка», у зв`язку з чим з його поточного рахунку банк почав списувати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

В грудні 2017 року він звернувся до відповідача з запитом, в якому просив надати наступну інформацію: 1. Які кредитні угоди (кредитні картки, платіжні картки, миттєві розстрочки, кредитні договори) він укладав з АТ КБ «ПриватБанк»? 2. Якщо АТ КБ «ПриватБанк» надавав йому кредити у вигляді миттєвої розстрочки, то саме на які товари надавалась така розстрочка? 3. З яких складових (прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом, комісія, тіло кредиту, пеня та інші штрафні санкції) складається його заборгованість перед Банком та за якими борговими зобов`язаннями (договори, угоди, тощо)? Крім того, просив надати детальний розрахунок заборгованості за всіма борговими зобов`язаннями в письмовому вигляді. Однак листом від 21 березня 2016 року за № 20.1.0.0.0/7-20180216/5291 відповідач його повідомив лише про дати оформлення кредитів за програмою «Миттєва розстрочка». Іншої інформації на його запит надано не було.

Посилаючись на те, що він має право на інформацію згідно з Законом України «Про захист прав споживачів», ОСОБА_1 просив зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» надати наступну інформацію: 1. Які кредитні угоди (кредитні картки, платіжні картки, миттєві розстрочки, кредитні договори) він укладав з АТ КБ «ПриватБанк»? 2. Якщо АТ КБ «ПриватБанк» надавав йому кредити у вигляді миттєвої розстрочки, то саме на які товари надавалась така розстрочка? 3. З яких складових (прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом, комісія, тіло кредиту, пеня та інші штрафні санкції) складається його заборгованість перед Банком та за якими борговими зобов`язаннями (договори, угоди, тощо)? Крім того, просив зобов`язати відповідача надати детальний розрахунок заборгованості (із зазначенням складових боргу: прострочена та строкова заборгованість за тілом кредиту, процентами, пенею із зазначенням кожного розрахункового періоду) за всіма борговими зобов`язаннями в письмовому вигляді.

04 квітня 2019 року ОСОБА_2 представник АТ КБ «ПриватБанк» подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивовано тим, що 27 червня 2011 року ОСОБА_1 відкрив у АТ КБ «ПриватБанк» картковий рахунок шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. 09 жовтня 2013 року позивач ще раз підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг і отримав картку класу Gold. Таким чином між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» укладено Договір про надання банківських послуг, який складається з: Заяви, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, з якими клієнт має можливість ознайомитися на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» - www.privatbank.ua.

Вказує, що позивач постійно звертається до відділень Банку, також телефонує за роз`ясненнями до фахівців, які намагалися надати йому повну інформацію щодо заборгованості за його картковим рахунком. Детальний розрахунок ОСОБА_1 надано разом з відзивом на позов станом на 21 серпня 2018 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 16 лютого 2018 року ОСОБА_1 надана повна інформація на звернення останнього до АТ КБ «ПриватБанк» щодо заборгованості за кредитним договором. Крім того, на адресу позивача відповідачем направлено детальний розрахунок заборгованості разом з відзивом на позовну заяву.

10 липня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не направив йому належним чином завірені копії первинних документів, оформлених відповідно до вимог статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-Х1У «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (чеки, квитанції та інше), що є належними доказами на підтвердження наявності чи відсутності заборгованості.

Зазначає, що Банком не надані документи на підтвердження наступних фактів: списання АТ КБ «ПриватБанк» коштів з карткових та поточних рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 (відсотків, пені, штрафу, комісії за несплату кредитних коштів); зарахування коштів на картковий рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_1 , щодо збільшення кредитного ліміту на картковому рахунку класу Gold; оформлення кредитних договорів 07 квітня 2017 року, 20 квітня 2017 року, 03 липня 2017 року, 09 листопада 2017 року, 31 липня 2017 року та надання кредитів «Миттєва розстрочка», які були надані без його відома, згоди та волевиявлення.

Вказує, що Банком до теперішнього часу не надана обгрунтована відповідь на його звернення, а Умови та правила надання банківських послуг не містять його підпису. Йому була лише надана рекламна інформація після підписання кредитного договору. Отже, доказів того, що він саме з такими умовами був ознайомлений та розумів їх, матеріали справи не містять, що узгоджується з правовою позицією, яка міститься в постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-240цс14.

Крім того, вважає, що він є людиною похилого віку, від перенесеного інсульту у нього постійно тремтять руки, шумить в голові, погіршився зір та пам`ять. Спілкуючись з автовідповідачем АТ КБ «ПриватБанк», він намагається натиснути на клавішу відмови від послуги «Миттєва розстрочка» та випадково міг натиснути на іншу клавішу мобільного телефону, що було прирівняне Банком до дії по відкриттю карткового рахунку. Отже, працівники банку скористались його станом здоров`я та оформили без його згоди карткові рахунки для отримання кредиту «Миттєва розстрочка».

АТ «КБ «ПриватБанк» рішення суду першої інстанції не оскаржило, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини першої статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 09 жовтня 2013 року між Банком та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту, відповідно до умов якого останній отримав картку класу Gold.

Зазначений вище кредитний договір складається із Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг

У заяві позивач висловив згоду з тим, що заява на отримання кредиту разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку становить між ним та АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг.

Не погоджуючись з вимогою Банку про дострокове погашення кредитної заборгованості, ОСОБА_1 звернувся до кредитора за роз`ясненнями.

Так, позивач надіслав 04 грудня 2017 року запит, в якому просив надати наступну інформацію: 1. Які кредитні угоди (кредитні картки, платіжні картки, миттєві розстрочки, кредитні договори) він укладав з АТ КБ «ПриватБанк»? 2. Якщо АТ КБ «ПриватБанк» надавав йому кредити у вигляді миттєвої розстрочки, то саме на які товари надавалась така розстрочка? 3. З яких складових (прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом, комісія, тіло кредиту, пеня та інші штрафні санкції) складається його заборгованість перед Банком та за якими борговими зобов`язаннями (договори, угоди, тощо)? Крім того, просив надати детальний розрахунок заборгованості за всіма борговими зобов`язаннями в письмовому вигляді.

Однак листом від 21 березня 2016 року за № 20.1.0.0.0/7-20180216/5291 Банк повідомив ОСОБА_1 лише про дати оформлення кредитів за програмою «Миттєва розстрочка».

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засідання.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Закон України «Про звернення громадян» у статті 16 передбачає право звернення громадянина до суду на дії/бездіяльність органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи.

В силу положень статей 19, 20 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Оскільки вимоги заяви позивача Банком задоволено частково, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову є помилковим.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про банки та банківську діяльність» клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов`язані на вимогу клієнта надати таку інформацію: відомості, які підлягають обов`язковій публікації, про фінансові показники діяльності банку та його економічний стан; перелік керівників банку та його відокремлених підрозділів, а також фізичних та юридичних осіб, які мають істотну участь у банку; перелік послуг, що надаються банком; ціну банківських послуг; іншу інформацію та консультації з питань надання банківських послуг; щодо кількості акцій (паїв) банку, які знаходяться у власності членів виконавчого органу банку, та інформацію в обсязі, визначеному Національним банком України, про осіб, частки яких у статутному капіталі перевищують 5 відсотків.

За таких обставин, та з урахуванням того, що позивач є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», суд першої дійшов помилкового висновку про те, що останній не має права на отримання інформації та документів, що стосуються укладеного між ним та Банком кредитного договору. Відмова відповідача надати інформацію щодо боргових зобов`язань та складових заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «Приватбанк», а також в наданні детального розрахунку заборгованості за борговими зобов`язаннями в письмовому вигляді порушає права позивача як кліента Банку щодо доступу до інформації про діяльність банку, які передбачені статтею 56 Закону України «Про банки та банківську діяльність».

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 грудня 2017 року в частині надання інформації щодо боргових зобов`язань та складових заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк».

Зобов`язати Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» надати ОСОБА_1 детальний розрахунок заборгованості за борговими зобов`язаннями в письмовому вигляді.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова