Справа № 373/337/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

07 жовтня 2019 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Залеської А.О.

за участі секретаря Руденко О.М,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на: 1/3 частину житлового будинку (загальною площею 67,80 кв.м.) з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований по АДРЕСА_1 , успадкованого ОСОБА_3 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері ОСОБА_4 ; 3/4 частини земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,250 га та 3/1 частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,101 га, що розташовані по АДРЕСА_1 та належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 092176 від 25.10.1999.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на вищезазначене майно. Позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав та уточнив позовні вимоги позивача ОСОБА_1 щодо її частки на спадковий житловий будинок, яка складає 3/8 частини, а не 1/3 частину житлового будинку, як помилково зазначено у позові. Також зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином: поштовою кореспонденцією та на офіційному веб-сайті судової влади. Заяв, клопотань на адресу суду від неї не надходило, відзив на позов не подано.

За таких умов, суд за згодою позивача постановив проводити заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши показання свідків, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно довідки Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 473 від 06.06.2019 головою домогосподарства (загальна площа будинку 84 кв.м., житлова площа 42 кв.м.; площа земельної ділянки 0,60 га) в с. Дівички згідно погосподарської книги № 10 (1991-1995 року), особовий рахунок № НОМЕР_1 значиться ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , після смерті якої її сину - ОСОБА_7 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в с. Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області, що належав ОСОБА_4 на підставі довідки виконкому Дівичківської сільської Ради народних депутатів б/н від 27.01.1994 та зареєстрованого в погосподарській книзі під № 10/412. На 1/2 частину житлового будинку видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу від 08.04.2002 (реєстр № 522) продав ОСОБА_8 1/2 частину житлового будинку загальною площею 41,90 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 , та зареєстрованого в Переяслав-Хмельницькому МБТІ за № 214/2 Київської області (а.с.144).

Відповідно до довідки Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 208 від 22.03.2018 ОСОБА_3 належить 1/2 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 . Земельна ділянка, що відносить до 1/2 частини житлового будинку має загальну площу 0,35 га, була передана у приватну власність ОСОБА_3 згідно рішення Дівичківської сільської ради 7 сесії 23 скликання від 25.06.1999 (а.с.15).

Згідно довідки Відділу у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 179/114-18 від 13.09.2018 на ім`я ОСОБА_3 видано державний акт на право приватної власності на землю Серії І -КВ № 092176 площею 0,351 га: для ведення особистого підсобного господарства - 0,101 га, будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд - 0,250 га, АДРЕСА_1 ., який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 25.10.1999 за № 50. В книгах записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, державних актів на право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_4 станом на 01.01.2013 не зареєстровано (а.с.23).

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю Серії І-КВ № 092176 від 25.10.1999 ОСОБА_3 на підставі рішення 7 сесії 23 скликання Дівичківської сільської Ради народних депутатів від 25.06.1999 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,351 га (0,250 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,101 га - для ведення особистого підсобного господарства), що розташована по АДРЕСА_1 . Акт зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 50 (а.с.25-26).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 - дядько позивача ОСОБА_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на: 1/2 частину житлового будинку (загальною площею 67,80 кв.м.) з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований по АДРЕСА_1 , який залишився йому в спадщину після матері ОСОБА_4 ; приватизовану ним земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,250 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,101 га, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Згідно заповіту від 23.06.2016, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори (реєстр № 1-275), ОСОБА_3 заповів відповідачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він матиме право за законом, в тому числі на належну йому частку квартири АДРЕСА_3 ; належні частки земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_5 (а.с.12).

Мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_9 являється рідною сестрою ОСОБА_3 , про що свідчать: копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 0 від 13.01.2017 про реєстрацію народження ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_10 Серії НОМЕР_3 від 05.01.1929; копія свідоцтва про одруження ОСОБА_11 та ОСОБА_10 Серії НОМЕР_4 від 03.12.1981, з якого вбачається, що прізвище дружини після реєстрації одруження - ОСОБА_10 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 Серії НОМЕР_5 від 19.02.1966; копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_14 та ОСОБА_1 Серії НОМЕР_6 від 25.11.1989, з якого вбачається, що прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_1 (а.с.27-29).

Позивач ОСОБА_1 є племінницею спадкодавця та спадкоємець за заповітом. Вона прийняла спадщину належним чином відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1270 ЦК України, подавши нотаріусу відповідну заяву протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, що підтверджується її заявою про прийняття спадщини № 91 від 17.01.2017 (звор.стор.а.с.87).

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем за законом другої черги є його рідний брат ОСОБА_17 , який також подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, а також подав вимогу до спадкоємців про повернення боргу спадкодавця в розмірі 20000,00 грн, що піджтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.77, 86).

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (відповідач по справі), яка має право на обов`язкову частку у спадщині, як непрацездатна, незалежно від заповіту та прийняла спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву у встановлений законом строк, що підтверджується її заявою про прийняття спадщини № 545 від 28.02.2017 (а.с.92,).

Ще одним спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є його син ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 104).

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 08.12.1998 квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_18 , в рівних долях. Квартира АДРЕСА_3 зареєстрована Київським бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» реєстраційний номер № 482 від 17 грудня 1998 року (звор. стор. а.с.94, а.с.95).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_3 , позивачу ОСОБА_1 26.01.2018 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/8 частин вкладів у різних банках з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією (а.с.13).

З врахуванням встановлених в суді обставин 3/8 частина вкладів визначена нотаріусом як спадщина за заповітом на користь ОСОБА_1 , з врахуванням того, що на 1/4 частини цих вкладів в порядку обов`язкової долі в спадщині (ст. 1241 ЦК України) має право дружина померлого ОСОБА_2 , вона також має право на 1/2 частину цих вкладів в порядку спільного майна подружжя, нажитого за час шлюбу.

Показання свідка ОСОБА_19 , 1937 року народження, свідчать про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_3 допомагали своїй матері ОСОБА_4 , доглядали її до смерті, а тому батьківський будинок по АДРЕСА_1 за взаємною згодою усіх дітей дістався у спадщину їм по 1/2 частині кожному. ОСОБА_7 свою частину подарував дочці ОСОБА_8 , а ОСОБА_3 залишився в ньому господарювати, хоч не переоформив на себе свою частину.

З показань свідка ОСОБА_17 слідує, що ОСОБА_4 була його матір`ю і у неї було шестеро дітей - троє синів і троє дочок. Всі разом проживали в будинку під солом`яною стріхою. Після смерті матері будинок та вся земельна ділянка до 0,60 га дістався братам ОСОБА_7 та ОСОБА_3 Один з них свою 1/2 частину переписав на дочку, а ОСОБА_3 переїхав з м. Києва у село та став його ремонтувати та приватизував половину земельної ділянки під будинком, яку весь час обробляв.

Подані позивачем докази та показання свідків визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності разом з витребуваними судом матеріали спадкової справи є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи.

До правовідносин, що виникли між сторонами суд застосовує положення глав 84, 85, 87 Цивільного кодексу України, якими врегульовані питання спадкування, а також загальні та спеціальні норми законодавства про право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В розумінні положень ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-ІV від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до пунктів 9, 10 Розділу VII «Прикінцевих і перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр» №3613-VI від 07 липня 2011 року» до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачою державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними».

Встановивши, що спадкове майно, яке є предметом даного позову, на момент смерті належало спадкодавцю ОСОБА_20 на праві особистої власності і позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом після його смерті, суд дійшов висновку, що вона має право на вказане майно, за винятком обов`язкової частки в спадщині (1/4), право на яку має дружина померлого - відповідач ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, ч.1 ст. 81, ст.ст. 263-265, ст.ст. 280, 288, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини житлового будинку (загальною площею 67,80 кв.м.), що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх прав на цей будинок після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,250 га, що розташована по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , якому ця земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 092176 від 25.10.1999.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,101 га, що розташована по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , якому ця земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 092176 від 25.10.1999.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту, а відповідачем - в той же строк з дати постановлення ухвали, у випадку відмови про перегляд заочного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу ХIIІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживаюча по АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована по АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 .

Повний текст рішення складено 17.10.2019.

Суддя А. О. Залеська