ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3720/19 Справа № 173/1867/18 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 рокуколегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2018 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (найменування якого згодом змінено на АТ КБ "ПриватБанк") звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказували, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву б/н від 07 липня 2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 3.200 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 21 червня 2018 року має заборгованість в розмірі 14.386 грн.25 коп.

Посилаючись на вказані обставини, банк просив суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором № б/н від 07 липня 2011 року у розмірі 14.386 грн.25 коп., яка складається з наступного: 3.615 грн.49 коп. заборгованість за кредитом; 2.400 грн. 92 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 7.208 грн.59 коп., - заборгованість за пенею; 500 грн., - штраф фіксована частина; 661 грн.25 коп. - штраф процентна складова.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" 14.386 грн. 25 коп., - заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 липня 2011 року, яка складається з наступного: 3.615 грн.49 коп., заборгованість за кредитом; 2.400 грн.92 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом 7.208 грн.59 коп., - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф фіксована частина; 661 грн.25 коп. - штраф процентна складова.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" 1.762 грн., на відшкодування понесених судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що підписана відповідачем 07 липня 2011 року анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг не містить будь-яких даних про суму кредиту чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії; наданий представником розрахунок заборгованості за кредитом не може слугувати доказом безспірності розміру грошових коштів; рішення суду першої інстанції є незаконним в частині одночасного стягнення пені та штрафів.

АТ КБ "ПриватБанк" надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року залишити без змін.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг та підписала заяву б/н від 07 липня 2011 року (а.с.9 зворот).

Позивач наполягав, що у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом на 21 червня 2018 року становить 14.386 грн.25 коп. та складається з наступного: 3.615 грн.49 коп. заборгованість за кредитом; 2.400 грн.92 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 7.208 грн.59 коп. заборгованість за пенею; 500 грн., - штраф фіксована частина; 661 грн.25 коп. - штраф процентна складова.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що уклавши із АТ КБ «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, ОСОБА_1 порушила договірні зобов'язання, тому з неї на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, як сторона по справі, зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що з матеріалів справи, а саме: з анкети-заяви, заповненої ОСОБА_1 07 липня 2011 року (а.с.9 зворот), вбачається, що поля для заповнення даних стосовно оформлення кредиту, зазначення кредитного ліміту є пустими. У вказаній анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відсутня позначка про видачу кредитної картки «Універсальна», натомість міститься лише відмітка про отримання відповідачем дебетової картки.

За таких обставин, доказів укладення між відповідачем та позивачем кредитного договору б/н від 07 липня 2011 року з встановленим кредитним лімітом 3.200 грн. позивачем, всупереч вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, не надано, доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Таким чином, доказів того, що позивачем був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених вищезазначеним договором та що саме вищезазначені умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме зазначені умови та правила надання банківських послуг мала на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, та відповідно, чи брала на себе зобов'язання відповідач з повернення кредиту, зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту суду не надано, за таких обставин позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду постановлене без дотримання зазначених вище вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на результат розгляду справи, відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судові витрати за звернення з апеляційною скаргою в розмірі 2.643 грн.

Керуючись ст.ст. 374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2.643 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 15 березня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.