Справа №812/281/19
Провадження № 22-з/812/34/19
Миколаївський апеляційний суд
У Х В А Л А

13 березня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Яворської Ж.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» (далі - ТОВ «Техноторг-Дон») про забезпечення позову по справі, яка знаходиться на розгляді Постійно діючого Третейського суду при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області за позовом ТОВ «Техноторг-Дон» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Україна» (далі - ТОВ «ВКФ «Україна»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Оілс Україна» (далі - ТОВ «Іст Оілс Україна»), ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, пені, штрафу та 3 % річних за договором позики,-

В С Т А Н О В И Л А

11 березня 2019 року ТОВ «Техноторг-Дон» звернулося до Миколаївського апеляційного суду з заявою про забезпечення позову, мотивуючи її тим, що в провадженні постійно діючого Третейського суду при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області перебуває справа за позовом ТОВ «Техноторг-Дон» до ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Україна», ТОВ «Іст Оілс Україна», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, пені, штрафу та 3 % річних за договором позики.

На думку заявника існує великий ризик унеможливлення стягнення вказаної заборгованості з ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Україна», ТОВ «Іст Оілс Україна» та ОСОБА_2, у зв'язку з чим виникає необхідність вжиття заходів забезпечення позову, а їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Посилаючись на викладене ТОВ «Техноторг-Дон» просило накласти арешт на будь-яке нерухоме, та будь-яке рухоме майно, в тому числі майбутній урожай, який може бути вирощений на орендованих земельних ділянках із кадастровими номерами:

НОМЕР_2,

НОМЕР_3;

НОМЕР_4;

НОМЕР_5;

НОМЕР_6;

НОМЕР_7;

НОМЕР_8;

НОМЕР_9;

НОМЕР_10;

НОМЕР_11;

НОМЕР_12;

НОМЕР_13;

НОМЕР_14;

НОМЕР_15;

НОМЕР_16;

НОМЕР_17;

НОМЕР_43;

НОМЕР_44;

НОМЕР_45;

НОМЕР_46;

НОМЕР_47;

НОМЕР_48;

НОМЕР_49;

НОМЕР_50;

НОМЕР_51;

НОМЕР_52;

НОМЕР_53;

НОМЕР_54;

НОМЕР_55;

НОМЕР_56;

НОМЕР_57;

НОМЕР_58;

НОМЕР_59;

НОМЕР_60;

НОМЕР_61;

НОМЕР_62;

НОМЕР_63;

НОМЕР_64;

НОМЕР_65;

НОМЕР_66;

НОМЕР_67;

НОМЕР_68;

НОМЕР_69;

НОМЕР_70

НОМЕР_71

НОМЕР_72

НОМЕР_73

НОМЕР_74

НОМЕР_75; НОМЕР_76; НОМЕР_77; НОМЕР_78; НОМЕР_79; НОМЕР_83; НОМЕР_84; НОМЕР_80; НОМЕР_85; НОМЕР_86; НОМЕР_81; НОМЕР_87; НОМЕР_88; НОМЕР_82; НОМЕР_89; НОМЕР_90; НОМЕР_91; НОМЕР_92; НОМЕР_93; НОМЕР_94; НОМЕР_95; НОМЕР_96; НОМЕР_97; НОМЕР_98; НОМЕР_99; НОМЕР_100; НОМЕР_101; НОМЕР_102; НОМЕР_103; НОМЕР_105; НОМЕР_107; НОМЕР_108; НОМЕР_109; НОМЕР_106; НОМЕР_110; НОМЕР_116; НОМЕР_117; НОМЕР_118; НОМЕР_119; НОМЕР_120; НОМЕР_121; НОМЕР_122; НОМЕР_123; НОМЕР_124; НОМЕР_125 НОМЕР_126 НОМЕР_127 НОМЕР_128 НОМЕР_129 НОМЕР_130 НОМЕР_131 НОМЕР_132 НОМЕР_133 НОМЕР_134 НОМЕР_135 НОМЕР_136 НОМЕР_137 НОМЕР_138 НОМЕР_139 НОМЕР_140 НОМЕР_141 НОМЕР_142 НОМЕР_143 НОМЕР_144 НОМЕР_145 НОМЕР_146 НОМЕР_147 НОМЕР_148 НОМЕР_149 НОМЕР_150 НОМЕР_151 НОМЕР_152 НОМЕР_153 НОМЕР_154 НОМЕР_155 НОМЕР_156 НОМЕР_157 НОМЕР_158 НОМЕР_159 НОМЕР_160 НОМЕР_170 НОМЕР_171 НОМЕР_169 НОМЕР_168 НОМЕР_163 НОМЕР_164 НОМЕР_165 НОМЕР_166 НОМЕР_167 НОМЕР_161 НОМЕР_162 НОМЕР_115 НОМЕР_114 НОМЕР_113; НОМЕР_112; НОМЕР_111; НОМЕР_104;

НОМЕР_172 НОМЕР_173 НОМЕР_174 НОМЕР_175 НОМЕР_176 НОМЕР_177 НОМЕР_178 НОМЕР_179 НОМЕР_180 НОМЕР_181 НОМЕР_182 НОМЕР_183 НОМЕР_184 НОМЕР_185 НОМЕР_186 НОМЕР_187 НОМЕР_188 НОМЕР_189 НОМЕР_190 НОМЕР_191 НОМЕР_192 НОМЕР_193 НОМЕР_194 НОМЕР_195 НОМЕР_196 НОМЕР_197 НОМЕР_198 НОМЕР_199 НОМЕР_200 НОМЕР_201 НОМЕР_202 НОМЕР_203 НОМЕР_204 НОМЕР_205 НОМЕР_206 НОМЕР_207 НОМЕР_208 НОМЕР_209 НОМЕР_210 НОМЕР_211 НОМЕР_212 НОМЕР_213 НОМЕР_214 НОМЕР_215 НОМЕР_216 НОМЕР_217 НОМЕР_218 НОМЕР_219 НОМЕР_220 НОМЕР_221 НОМЕР_222 НОМЕР_223 НОМЕР_224 НОМЕР_225 НОМЕР_226 НОМЕР_227 НОМЕР_228 НОМЕР_229 НОМЕР_230 НОМЕР_231 НОМЕР_232 НОМЕР_233 НОМЕР_234 НОМЕР_235 НОМЕР_236 НОМЕР_237 НОМЕР_238 НОМЕР_239 НОМЕР_240 НОМЕР_241 НОМЕР_242 НОМЕР_243 НОМЕР_244 НОМЕР_245 НОМЕР_246 НОМЕР_247 НОМЕР_248 НОМЕР_249 НОМЕР_250 НОМЕР_251 НОМЕР_252 НОМЕР_253 НОМЕР_254 НОМЕР_255 НОМЕР_256 НОМЕР_257 НОМЕР_258 НОМЕР_259 НОМЕР_260 НОМЕР_261 НОМЕР_262 НОМЕР_263 НОМЕР_264 НОМЕР_265 НОМЕР_266 НОМЕР_267 НОМЕР_268 НОМЕР_269 НОМЕР_270 НОМЕР_271 НОМЕР_272 НОМЕР_273 НОМЕР_274 НОМЕР_275 НОМЕР_276 НОМЕР_277 НОМЕР_278 НОМЕР_279 НОМЕР_280 НОМЕР_281 НОМЕР_282 НОМЕР_283 НОМЕР_284 НОМЕР_285 НОМЕР_286 НОМЕР_287 НОМЕР_288 НОМЕР_289 НОМЕР_290 НОМЕР_291 НОМЕР_292 НОМЕР_293 НОМЕР_294 НОМЕР_295 НОМЕР_296 НОМЕР_297 НОМЕР_298 НОМЕР_299 НОМЕР_300 НОМЕР_301 НОМЕР_302 НОМЕР_303 НОМЕР_304 НОМЕР_305 НОМЕР_306 НОМЕР_307 НОМЕР_308 НОМЕР_309 НОМЕР_310 НОМЕР_311 НОМЕР_312 НОМЕР_313 НОМЕР_314 НОМЕР_315 НОМЕР_316 НОМЕР_317 НОМЕР_318 НОМЕР_319 НОМЕР_320 НОМЕР_321 НОМЕР_322 НОМЕР_323 НОМЕР_324 НОМЕР_325 НОМЕР_326 НОМЕР_327 НОМЕР_328 НОМЕР_329 НОМЕР_330 НОМЕР_331 НОМЕР_332 НОМЕР_333 НОМЕР_334 НОМЕР_335 НОМЕР_336 НОМЕР_337 НОМЕР_338 НОМЕР_339 НОМЕР_340 НОМЕР_341 НОМЕР_342 НОМЕР_343 НОМЕР_344 НОМЕР_345 НОМЕР_346 НОМЕР_347 НОМЕР_348 НОМЕР_349 НОМЕР_350 НОМЕР_351 НОМЕР_352 НОМЕР_353 НОМЕР_354 НОМЕР_355 НОМЕР_356 НОМЕР_357 НОМЕР_358 НОМЕР_359 НОМЕР_360 НОМЕР_361 НОМЕР_362 НОМЕР_363 НОМЕР_364 НОМЕР_365 НОМЕР_366 НОМЕР_367 НОМЕР_368 НОМЕР_369 НОМЕР_370 НОМЕР_371,

що належить ТОВ «ВКФ «Україна» в межах суми боргу 16887390,07 грн.;

2. Накласти арешт на будь-яке нерухоме, та будь-яке рухоме майно що належить ТОВ «Іст Оілс Україна» в межах суми боргу 16887390,07 грн.;

3. Накласти арешт на будь-яке нерухоме, та будь-яке рухоме майно що належить ОСОБА_2 в межах суми боргу 16887390,07 грн.;

4. Накласти арешт на кошти в сумі 16 887 390,07 грн., які належать ТОВ «ВКФ «Україна» на рахунках відкритих в:

- АТ «Таскомбанк» код банку 339500, м. Київ вул. Симона Петлюри, рахунок НОМЕР_18;

- ПАТ «Банк Восток» код банку 307123, м. Дніпро вул. Курсантська, 24, рахунок НОМЕР_20;

- АТ «Райффайзен Банк Аваль» код банку 300335, м. Київ вул. Лєскова, буд. 9, рахунок НОМЕР_19;

- ПАТ «Державний ощадний банк України» код банку 300465, м. Київ вул. Госпітальна, 12г, рахунок НОМЕР_21;

- ПАТ «Приватбанк» код банку 305229, м. Київ вул. Грушевського, ІД, рахунок НОМЕР_22, НОМЕР_23, НОМЕР_24, а також на інші рахунки, виявлені державним/приватним виконавцем в ході виконання ухвали суду

5. Накласти арешт на кошти в сумі 16 887 390,07 грн., які належать ТОВ«Іст Оілс Україна» на рахунках відкритих в:

- АТ "Креді Агріколь Банк" код банку 300614, м. Київ вул. Пушкінська, 42/4, рахунок НОМЕР_25, НОМЕР_26, НОМЕР_27;

- ПАТ «Приватбанк» код банку 305229, м. Київ вул. Грушевського, ІД, рахунок НОМЕР_28,НОМЕР_29.

- ПАТ «Державний ощадний банк України» код банку 300465, м. Київ вул. Госпітальна, 12г, рахунок НОМЕР_30, НОМЕР_31;

- АТ «ОТП Банк» код банку 300528, м. Київ вул. Жилянська, 43, рахунок НОМЕР_32;

- ПАТ «Банк Восток» код банку 307123, м. Дніпро вул.Курсантська, 24, рахунок НОМЕР_33;

- АТ «Таскомбанк» код банку 339500, м. Київ вул. Симона Петлюри, 30, рахунок НОМЕР_34;

- ПАТ «Кредобанк» код банку 325365, м. Львів вул. Сахарова, 78, рахунок НОМЕР_35;

- АБ «Південний» код банку 328209, м. Одеса вул. Краснова, 6/1, рахунок НОМЕР_36, НОМЕР_37, а також на інші рахунки, виявлені державним/приватним виконавцем в ході виконання ухвали суду;

6. Накласти арешт на кошти в сумі 16 887 390,07 грн., які належать ОСОБА_2 на рахунках відкритих в:

- АТ "АЛЬФА-БАНК" код банку 300346, м. Київ вул. Десятинна, 4/6, рахунок НОМЕР_38, НОМЕР_39;

- ПАТ «Банк Восток» код банку 307123, м. Дніпро вул. Курсантська, 24, рахунок НОМЕР_40, НОМЕР_41, НОМЕР_42, а також на інші рахунки, виявлені державним/приватним виконавцем в ході виконання ухвали суду.

Апеляційний суд дослідивши вказану заяву, позовну заяву і додані до неї документи, дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 149 ЦПК України за заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 152 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, подається до апеляційного суду за місцезнаходженням арбітражу, третейського суду, місцезнаходженням відповідача або його майна за вибором заявника.

У ч.1 ст. 150 ЦПК України серед видів забезпечення позову передбачено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також заборона вчиняти певні дії.

Частиною другою цієї статті визначена можливість суду застосувати кілька видів забезпечення позову.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (ч.6 ст. 153 ЦПК України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ч.7 ст. 153 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Згідно з роз'ясненнями п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд при розгляді заяви про забезпечення позову має пересвідчитись, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання можливого рішення про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При цьому слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що 27 березня 2018 року між ТОВ «Техноторг-Дон» та TOB «ВКФ «Україна» було укладено договір позики. На виконання п.п.3.1.1 Договору позикодавець перерахував позичальнику в безготівковій формі позику в розмірі 13 882 725 грн., що еквівалентно 525 784,01 доларів США. Позичальник, згідно п.п. 3.2.1. Договору (в редакції додаткової угоди до договору від 28 березня 2018 року), зобов'язався повернути Позикодавцю у безготівковій формі суму позики в строк до 30 листопада 2018 року, однак свого обов'язку не виконав. В забезпечення виконання позичальником своїх грошових зобов'язань за договором, ТОВ «Техноторг-Дон» 27 березня 2018 року уклав два договори поруки із TOB «Іст Оілс Україна» та фізичною особою ОСОБА_2

27 грудня 2018 року TOB «Техноторг-Дон» направило на адресу TOB «Виробничо-комерційна фірма Україна» претензію із пропозицією погашення заборгованості на суму 16 025 212 грн. 08 коп., однак відповіді на неї не надходило і заборгованість за договором позики не погашено. Будь-які контакти з початку 2019 року з боржником та його поручителями припинились і ніхто з їх представників не виходив на зв'язок із TOB «Техноторг-Дон».

13 лютого 2019 року ТОВ «Техноторг-Дон» звернулось до постійно діючого Третейського суду при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області з позовом до ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Україна», ТОВ «Іст Оілс Україна», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, пені, штрафу та 3 % річних за договором позики на загальну суму 16 887 390,07 грн.

Отже, між сторонами дійсно виник спір, який є наслідком невиконання договору позики. Сума, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів становить 16 887 390 грн.07 коп.

Разом з тим, саме по собі посилання на норми ЦПК України щодо необхідності накладення арешту на все належне відповідач рухоме та нерухоме майно, кошти на всіх наявних рахунках з підстав утруднення або унеможливлення виконання рішення суду, на думку суду, не є достатнім для задоволення заяви, оскільки застосування заходів забезпечення позову має відбуватися з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог, а також за умови доведеності того факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З наданих матеріалів вбачається, що у ТОВ «ВКФ «Україна» на праві користування на підставі договорів оренду, перебуває 345 земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які не є предметом спору.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову ТОВ «Техноторг-Дон» просив накласти арешт на будь-яке нерухоме, та будь-яке рухоме майно, в тому числі майбутній урожай, який може бути вирощений на орендованих земельних, що належить ТОВ «ВКФ «Україна» в межах суми боргу 16887390,07 грн.

Однак, позивачем не визначено на врожай якої сільськогосподарської культури, в якій кількості та його приблизну вартість після збору врожаю слід накласти арешт.

Зазначена обставина унеможливлює вирішення питання щодо співмірності такого виду забезпечення позову, як накладання арешту, із заявленими позовними вимогами.

Разом з тим враховуючи, загальну площу земельних ділянок, на яких можливо будуть посіяні сільськогосподарські культури, їх вартість може значно перевищувати розмір ймовірних завданих збитків позивачу.

Крім того, вимога щодо накладення арешту на рухоме майно - майбутній урожай, крім відповідачів, стосується також невизначеного кола осіб, що суперечить вимогам цивільно-процесуального законодавства, згідно якого судове рішення повинно бути чітким та зрозумілим.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Захист прав однієї особи не може бути здійснено за рахунок інших осіб, права яких порушуються.

В даному випадку вжиття вищевказаних заходів забезпечення позову може перешкоджати господарській діяльності ТОВ «ВКФ «Україна» та порушувати право користування земельною ділянкою, яку господарство використовує на даний час, що також суперечить вимогами цивільно-процесуального законодавства.

Обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися майном, може призвести до незворотних наслідків. Вжиття таких видів забезпечення позову обумовить неможливість вести господарську діяльність, що в подальшому буде призводити до збитків господарства, та не буде сприяти виконанню рішення суду, а навпаки, унеможливить його виконання.

Звертаючись до суду з даною заявою, ТОВ «Техноторг-Дон» просив забезпечити позов шляхом накладання арешту на будь-яке нерухоме, та будь-яке рухоме майно що належить ТОВ «ВКФ «Україна», ТОВ «Іст Оілс Україна» та ОСОБА_2 в межах суми боргу 16887390,07 грн.

Слід вказати, що в цій заяві позивач взагалі не зазначив на яке саме майно, що належить відповідачам ТОВ «Іст Оілс Україна» та ТОВ «ВКФ «Україна» рухоме та нерухоме, слід накласти арешт, не було надано будь-яких доказів на підтвердження дійсної наявності у відповідачів у власності будь-якого майна, його вартість.

А надана заявником на підтвердження наявного рухомого та нерухомого майна у ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА», ОСОБА_2 ухвала Одеського господарського суду від 08 лютого 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом АТ «ТАСКОМБАНК» до ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА», ТОВ «АГРОІНВЕСТГРУП», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості не може бути прийнята до уваги, оскільки є такою, що не набрала чинності. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження за скаргами осіб, які не приймали участі у справі.

Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 05 лютого 2019 року ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить 39/1000 частки дачної будівлі дачного-будівельного кооперативу ім. К. Цеткін, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

З врахуванням викладеного, суд вважає можливим забезпечити позов шляхом накладання арешту на належне ОСОБА_2 вищевказане нерухоме в межах суми боргу 16887390,07 грн.

В частині накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ВКФ «Україна», ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА» та ОСОБА_2 в сумі 16 887 390 грн.07 коп., які знаходяться на зазначених у заяві рахунках в установах банку, в силу ст.150 ЦПК України підлягає підтвердженню факт наявності безспірного права відповідачів на грошові кошти та відомості про наявність та дійсність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті та є актуальними на дату звернення.

На підтвердження відкриття рахунків в банківських установах відповідачем ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА», позивачем надано інформацію за 2017 рік. Проте інформації щодо актуальності цих рахунків на теперішній час матеріали справи не містять.

Більш того, є незрозумілим джерело отримання такої інформації. Із змісту довідок вбачається надання їх як на запит керівника цього товариства, так і на запит невідомої особи.

Даних щодо відкриття зазначених у заяві рахунків у банківських установах ТОВ «ВКФ «Україна» та ОСОБА_2 та приналежність їх вказаним суб'єктам, надані матеріали не містять взагалі.

Крім того, враховуючи те, що зазначені рахунки товариств можуть використовуватись останніми для сплати заробітної плати та здійснення платежів до бюджетного та спеціальних фондів, накладення арешту на грошові кошти, які перебувають на всіх рахунках товариства, може призвести до перешкоджання господарській діяльності юридичних осіб, в зв'язку з чим, суд вважає, що забезпечення позову, про яке просить позивач в своїй заяві, буде заходом, неспівмірним відносно його позовних вимог.

Отже, у порушення вищезазначених вимог заявник не надав доказів на підтвердження наявності у власності відповідачів майна, відкритих рахунків, а обраний ним захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на усе рухоме та нерухоме майно юридичних осіб та ОСОБА_2 та грошові кошти учасників справи, які розміщені на рахунках в банківських або інших фінансових установах призводить до неспівмірності розміру позовних вимог заходам забезпечення позову, оскільки у позовному провадженні піддані арешту кошти та майно обмежуються розміром суми позову та можливих судових витрат.

Відповідно до п.11 ст.84 ЦПК України у випадках, передбачених законом, апеляційний загальний суд за місцезнаходженням доказів може витребувати докази на прохання третейського суду чи міжнародного комерційного арбітражу або за заявою сторони (учасника) третейського (арбітражного) розгляду за згодою третейського суду чи міжнародного комерційного арбітражу у справі, що розглядається третейським судом (міжнародним комерційним арбітражем), у порядку, встановленому цією статтею.

У разі задоволення відповідної заяви суд може зобов'язати особу, у якої такі докази витребовуються, надати такі докази безпосередньо третейському суду або міжнародному комерційному арбітражу або стороні, за заявою якої такі докази витребовуються, для подальшого їх подання третейському суду (міжнародному комерційному арбітражу).

В ухвалі про витребування доказів суд вирішує питання забезпечення чи попередньої оплати витрат осіб, пов'язаних із поданням відповідних доказів.

Проте таким правом позивач не скористався, а відтак надані ним відповіді на запити до Державної фіскальної служби про відмову в отриманні інформації про відкритті у банківських установах рахунки на ім'я ОСОБА_2, ТОВ «ВКФ «Україна», ТОВ «Іст Оілс Україна», не є належним доказом неможливості отримання такої.

Обраний заявником захід до забезпечення позову накладення арешту і на інші рахунки які будуть виявленні державним чи приватним виконавцем, фактично призведе до неможливість ведення господарської діяльністі. Вжиття такого заходу до забезпечення позову не відповідає призначенню інституту забезпечення, який має на меті захист інтересів заявника, а не позбавлення іншої особи права здійснювати діяльність у відповідності до закону.

За таких обставин, враховуючи предмет позову, доведеність належними та допустимими доказами наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів у учасників справи, на думку суду, обгрунтованим є у даному випадку такий спосіб забезпечення позову як накладення арешту на належні ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності 39/1000 частки дачної будівлі дачного-будівельного кооперативу ім. К. Цеткін, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в межах боргу 16 887 390.07 грн.

В іншій частині в задоволенні заяви про забезпечення відмовити.

Одночасно слід роз'яснити, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення, заявник не позбавлений можливості повторно заявити аналогічне клопотання.

Керуючись ст.ст.149,150,152,153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 39/1000 частки дачної будівлі дачного-будівельного кооперативу ім. К. Цеткін, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, народився с. Кущевська, Кущевського району Краснодарського краю, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору дарування від 09 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашова В.В., в межах боргу 16 887 390 грн.07 коп.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Ж.М. Яворська

Текст ухвали складено 13 березня 2019 року.