Ухвала

10 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 301/1683/16-ц

провадження № 61-33762св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Іршавська міська рада,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 29 травня 2017 року у складі колегії суддів: Куштана Б. П., Кожух О. А., Фазикош Г. В.,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Іршавської міської ради, уточнивши який просила скасувати рішення Іршавської міської ради від 28 листопада 2007 року в частині надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, що прилягає до належного їй будинку, скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, зобов`язати ОСОБА_2 знести самовільно збудовану огорожу.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2014 року у складі судді Золотар М. М. у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 29 травня 2017 року рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2014 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним і скасовано рішення 11 сесії 5 скликання Іршавської міської ради від 28 листопада 2007 року «Про затвердження технічної документації по передачі у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку ОСОБА_2 , мешканцю АДРЕСА_1 ». Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 27 грудня 2007 року, кадастровий номер земельної ділянки - :06:005:0063, виданий ОСОБА_2 Зобов`язано ОСОБА_2 відновити стан земельної ділянки ОСОБА_1 шляхом знесення самочинно збудованої огорожі на відрізку довжиною 8,01 м від АДРЕСА_1 , яка встановлена на належній ОСОБА_1 на праві користування земельній ділянці. У решті позову відмовлено.

У червні 2017 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

05 червня 2018 року матеріали вказаного касаційного провадження разом з матеріалами справи передано до Верховного Суду.

У відповідності дочастини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Іршавської міської ради про скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником ОСОБА_3 , на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 29 травня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. О. Кузнєцов

В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко