Справа № 357/7631/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Сінчук О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах і пені, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з відповідачем по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний. 02.06.2016 року за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було стягнуто з відповідача на користь позивача кошти на особисте утримання в розмірі 1 / 8 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 04.05.2016 року по 25.10.2017 року. 12.12.2017 року державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з закінченням терміну передбаченого законом для даного виду стягнення. Однак, станом на день винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів в сумі 9458,80 грн. станом на 25.10.2017 року.

Позивач зазначає, що на підставі ст.196 СК України вона має право на стягнення неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів, а тому просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментах в сумі 9458 грн. 80 коп. та пеню в сумі 2861 грн. 95 коп.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, зазначивши, що не погоджується з заявленими вимогами оскільки у вказаний період вони з позивачем проживали разом в м.Запоріжжі, а тому він не повинен був сплачувати кошти на утримання позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Так, по справі встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2018 року. №357/2867/18.

За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2016 року було стягнуто з відповідача на користь позивача кошти на особисте утримання в розмірі 1 / 8 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 04.05.2016 року по 25.10.2017 року. Виконавчий лист з виконання вказаного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2016 року №2/357/2888/16 знаходився на примусовому виконанні в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Згідно розрахунку державного виконавця від 30.04.2016 року № 247, заборгованість відповідача в період з 04.05.2016 року по 25.10.2017 року зі сплати аліментів становить 9458,80 грн. (а.с.8).

Встановлено, що 12.12.2017 року державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з закінченням терміну передбаченого законом для даного виду стягнення.

Позивач наводить свій розрахунок неустойки по аліментах, зазначаючи, що за період невиплати аліментів з 04.05.2016 року по 25.10.2017 року неустойка за прострочення сплати аліментів становить 2861,95 грн.(а.с.10).

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно норм цієї статті розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України, а суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Згідно ч.1, 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

За ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліметами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Згідно зі статтею 196 цього Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 визначено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

В даному випадку, суд виходить з того, що наявна вина відповідача у виникненні заборгованості по аліментах в період з травня 2016 р. по жовтень 2016 року, включно, оскільки він був обізнаний про рішення суду щодо стягнення з нього аліментів, зобов`язаний був його виконувати самостійно, та в зазначений період нехтував своїми обов`язками і наведене відповідач не спростовує.

А тому вимоги позивача про стягнення неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів за період з травня 2016 р. по жовтень 2016 року, включно, є обґрунтованими.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме такі правові висновки щодо обчислення розміру неустойки /пені/ викладені в постановах Верховного Суду України від 16.12.2015 року у справі № 6-2696цс15 та від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16.

Отже, з урахуванням даних заборгованості по аліментах за кожен місяць, що були надані Білоцерківським райвідділом ДВС ГТУЮ в Київській області, загальна сума пені за вказаний вище період становить 2861 грн. 95 коп.

Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів у зазначеному розмірі, розрахунок пені проведено у відповідності до вимог чинного законодавства та заборгованість по аліментах /коштах на особисте утримання дружини/ в сумі 9458 грн. 80 коп.

На підставі ст.141 ЦПК України в дохід держави належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.180, 195, 196 СК України, ст.ст. 10,19,141,258,263,264,280-282,354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 заборгованість по аліментах в сумі 9458 грн. 80 коп. та пеню в сумі 2861 грн. 95 коп., всього підлягає до стягнення 12320 грн. 75 коп. (дванадцять тисяч триста двадцять гривень сімдесят п`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 17.10.2019 року.

СуддяО. Я. Ярмола