Справа № 204/8147/18
Провадження № 2/204/365/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Невеселій К.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 03.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №90 розірвати.

В обґрунтування позову позивач вказала на те, що з вересня 2010 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може.

В судовому засіданні позивач просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що має істотне значення.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 03 вересня 2010 року (арк.с.8), від якого у сторін народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.с.9).

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно п.10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Так, ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 січня 2019 року було надано сторонам строк для примирення два місяці (арк.с.34). Протягом строку, наданого судом, примирення між сторонами не відбулось.

На теперішній час, після спливу строку для примирення, шлюб сторонами збережено не було, про що свідчать пояснення позивача, яка в судовому засіданні просила задовольнити позовні в повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12,13,76-82,133,141,259,263-265,280-282 ЦПК України, ст. ст. 24, 55, 56, 104, 105, 109, 110, 112, 113 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 03 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №90 розірвати.

Надалі іменуватися сторонам прізвищами «Нестеренко» та «Нестеренко».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар