Постанова

Іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 711/5099/15-ц

провадження № 61-18465св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого: Сімоненко В.М.,

суддів: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є.В., Штелик С. П.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представники відповідачів - ОСОБА_4, ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , діючих в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 06 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2017 року, постановлені під головуванням судді Пономаренка В.В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У листопаді 2016 року з зустрічним позовом звернувся ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою.

У грудні 2016 року з зустрічним позовом звернувся ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та похідних від нього договорів недійсними.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 січня 2017 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 01.09.2008р. в розмірі 47 706,44 дол. США та пеню в розмірі 22 720,65 грн.

Додатково стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором про надання споживчого кредиту №0 від 01.09.2008р. в розмірі 1 064 дол. США.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою та вимог ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та похідних від нього договорів недійсними відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 06 лютого 2017 року апеляційну скаргу представників ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 січня 2017 року було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме сплатити судовий збір.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2017 року апеляційна скарга представників ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 січня 2017 року була повернута апелянту з підстав невиконання апелянтом вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Представники скаржників просили скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга представників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , діючих в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 06 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі і витребувано цивільну справу з Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справу № 711/5099/15-ц передано до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не мав підстав для залишення апеляційної скарги без руху та прийшов до передчасного висновку про повернення апеляційної скарги.

Відзив ПАТ «УкрСиббанк» на касаційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувані судові рішення є правомірними.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У січні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі своїх представників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 січня 2017 року, в якій просили скасувати рішення в частині первісного позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою (том 2, а.с.193-234).

Апелянтами було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги ( том 3, а.с. 104).

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 06 березня 2017 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану представниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ( том 3, а.с.105).

У січні 2017 року ОСОБА_1 в особі своїх представників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 січня 2017 року, в якій просив скасувати рішення в частині відмови у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог (том 3, а. с.1-35).

Разом з апеляційною скаргою, апелянтом було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» ( том 3, а.с. 38-48).

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 06 лютого 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору ( том 3, а.с.60,61).

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 06 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, апелянту надано строк для сплати судового збору в сумі 7051 грн. ( том 3, а.с.60,61).

Визначаючи розмір судового збору у сумі 7051 грн., який мав сплатити ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходив з того, що в зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 заявляв п`ять позовних вимог, а саме : визнання недійсними Договору про надання споживчого кредиту з Правилами від 01 вересня 2008 року № 0, Додаткової угоди № 1 до Договору про надання споживчого кредиту від 21 червня 2010 року, іпотечного договору від 01 вересня 2008 року, Договору поруки від 01 вересня 2008 року № 226732.

У лютому 2017 року ОСОБА_1 в особі своїх представників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надав суду апеляційної інстанції заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, остаточно просив суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати Договір про надання споживчого кредиту з Правилами від 01 вересня 2008 року № 0, Додаткову угоду № 1 до Договору про надання споживчого кредиту від 21 червня 2010 року недійсними, як такі, що вчинені під впливом обману ( том 3, а.с.73,74).

Ухвалами Апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2017 року та 24 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повторно залишено без руху, апелянту надано строк для сплати судового збору в сумі 7051 грн. (том 3, а.с.79-81;87-88).

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто апелянту ( том 3, а.с. 122-123).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 121 ЦПК України ( в редакції, діючій до 15 грудня 2017 року) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено пільги щодо сплати судового збору.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить вказівки про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Законом України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому (ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., N 7, ст. 84) слова «державного мита» замінені словами «судового збору».

Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Таким чином, порушені права споживачів можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, в тому числі і при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

До аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц.

Суд апеляційної інстанції наведеного не врахував та безпідставно поклав на ОСОБА_1 , який звернувся до суду за захистом прав споживача, обов`язок зі сплати судового збору, постановивши ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, та передчасно визнав його апеляційну скаргу неподаною і повернув її.

Окрім того, залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху, суд апеляційної інстанції не врахував заяву ОСОБА_1 про уточнення відповідно до якої, ОСОБА_1 остаточно просив суд задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати Договір про надання споживчого кредиту з Правилами від 01 вересня 2008 року № 0, Додаткову угоду № 1 до Договору про надання споживчого кредиту від 21 червня 2010 року недійсними, як такі що вчинені під впливом обману, а тому помилково визначив розмір судового збору, врахувавши ту частину позовних вимог зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , від яких останній відмовився, і відповідно вони не були предметом оскарження ОСОБА_1 в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, доводи касаційної скарги відносно того, що судом апеляційної інстанції передчасно було повернуто апеляційну скаргу апелянту, заслуговують на увагу.

Колегія суддів зазначає, що окремо було подано касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 06 лютого 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2017 року та касаційну скаргу на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 12 квітня 2017 року.

Постановою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року касаційна скарга на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 12 квітня 2017 року залишена без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишено без змін.

Враховуючи те, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 січня 2017 року в частині зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів так і не було переглянуто в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції відповідно до пункту 8 частини 1 статті 374 ЦПК України наділений правом у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову ( повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Частиною 4 ст. 406 ЦПК України передбачено, що у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , діючих в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2017 року скасувати, а справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. М. Сімоненко

Судді: А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик