Справа № 466/4175/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Якимець Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,

у с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 584260 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у лютому 2014 року він мав намір придбати автомобіль марки «Mitsubishi Pajero». Переглядаючи сайт «Авторіа» натрапив на оголошення про продаж автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», кузов № НОМЕР_1 чорного кольору, 2008 року випуску, із ГБО, вартістю 22800 доларів США. Вказаний автомобіль знаходився у місті Львові та був знятий з обліку. В оголошенні було вказано номер телефону ОСОБА_2 , з яким домовився про зустріч 14.02.2014 року у АДРЕСА_1 .Львові по вул.Д.Апостола, 10 біля приміщення МРЕВДАІ.

Зустрівшись із ОСОБА_2 та оглянувши автомобіль, між сторонами було погоджено вартість автомобіля у розмірі 22300 доларів США.

Цього ж дня відбулося оформлення автомобіля. ОСОБА_2 мав довіреність на право розпоряджатися автомобілем від ОСОБА_3 Після оформлення відповідних документів позивач особисто передав відповідачу грошові кошти у розмірі 22300 доларів США.

В подальшому, в рамках кримінального провадження №0004600 на підставі ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.09.2015 року про дозвіл на проведення обшуку, було проведено обшук домоволодіння позивача, в ході якого вилучено автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», кузов № НОМЕР_1 чорного кольору, 2008 року випуску.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10.06.2016 року визнано за ОСОБА_4 право власності на вказаний автомобіль і витребувано його у ОСОБА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 13.10.2016 року рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10.06.2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 06.02.2016 року рішення суду першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

ОСОБА_1 звернувся із заявою до Жидачівського відділення поліції Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області про незаконне заволодіння коштами у розмірі 22300 доларів США, які були передані ОСОБА_2 14.02.2014 року за автомобіль, який у нього був вилучений як у добросовісного набувача. Кримінальне провадження до суду з обвинувальним актом не скеровувалося, провадження зупинено.

Враховуючи те, що автомобіль витребувано у ОСОБА_1 , а кошти ОСОБА_2 набуті безпідставно, позивач змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. В подальшому у судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а також оголошенням, розміщеним на сайті суду. Не подав відзив на позовну заяву.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення у зв`язку із наступним.

Судом встановлено, що 14 лютого 2014 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 , який мав довіреність на право розпоряджатися автомобілем від ОСОБА_3 , автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», кузов № НОМЕР_1 чорного кольору, 2008 року випуску, із ГБО, вартістю 22300 доларів США. Цього ж дня було здійснено оформлення автомобіля та передано кошти ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В подальшому, в рамках кримінального провадження №0004600 на підставі ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.09.2015 року про дозвіл на проведення обшуку, було проведено обшук домоволодіння ОСОБА_1 , а також прилеглої до нього території, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . В ході проведення даного обшуку вилучено автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», кузов № НОМЕР_1 чорного кольору, 2008 року випуску та передано ОСОБА_4 .

В листопаді 2015 року ОСОБА_4 було пред`явлено позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10.06.2016 року визнано за ОСОБА_4 право власності на вказаний автомобіль і витребувано його у ОСОБА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 13.10.2016 року рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10.06.2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 06.02.2016 року рішення суду першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

В подальшому, ОСОБА_1 звернувся із заявою до Жидачівського відділення поліції Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області про незаконне заволодіння коштами у розмірі 22300 доларів США, які були передані ОСОБА_2 14.02.2014 року за автомобіль, який у нього був вилучений як у добросовісного набувача. Кримінальне провадження до суду з обвинувальним актом не скеровувалося, провадження зупинено.

Згідно з ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

- є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння;

- мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

- обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК).

До відсутності правової підстави коментована стаття відносить також і ситуацію, коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала. Наприклад, коли правочин, на підставі якого передавалася річ, згодом був визнаний недійсним або коли закінчився строк дії договору, на підставі якого особа користувалася майном, тощо.

Підставою за якою у ОСОБА_2 відпала правова підстава набуття грошових коштів у розмірі 22300 доларів США є витребування у ОСОБА_1 автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», кузов № НОМЕР_1 чорного кольору, 2008 року як у добросовісного набувача.

Статтею 1215 ЦК України передбачено, яке безпідставно набуте майно, не підлягає поверненню, а саме: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; та інше майно, якщо це встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що у ОСОБА_1 витребувано автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», кузов № НОМЕР_1 чорного кольору, 2008 року, відтак, кошти ОСОБА_2 у розмірі 22300 доларів США отримані безпідставно, суд приходить до висновку, що слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 22300 доларів США, що в розрахунку офіційного курсу Національного Банку України гривні до долара США, на момент звернення до суду позивачем становить 584260 грн.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 1212 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 584260 грн. (п`ятсот вісімдесят чотири тисячі двісті шістдесят гривень).

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.

Апеляційна скарга на заочне рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя О. І. Баєва