ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

16 жовтня 2019 року м. Херсон

справа № 766/13285/18

провадження № 22-ц/819/1541/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Бездрабко В.О., Приходько Л.А.,

секретар: Шибінська А.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , адвокат Тихоша Дмитро Сергійович,

представник відповідача адвокат Петренко Катерина Дмитрівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 липня 2019 року, ухваленого у складі судді Прохоренко В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

В липні 2018 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2014 року по 17.09.2018 року, який відповідно до рішення Херсонського міського суду між ними розірвано. В період шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає на даний час разом з нею, про що також було постановлено вищевказаним рішення суду. Відповідач працює моряком на закордонних суднах, має постійний дохід, інших утриманців не має, є фізично здоровим, тобто має можливість надавати допомогу доньці, проте в добровільному порядку допомоги не надає. У зв`язку з чим просила стягнути з ОСОБА_2 , на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн. щомісячно, з часу подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 3000 грн., до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05 липня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.07.2018 року та до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 13.07.2018 року та до досягнення дитиною трьох років.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач працює моряком за кордоном, є фінансово забезпеченим, а тому спроможний сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На зазначене рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду і ухвалити нове яким зменшити розмір стягуваних з нього аліментів, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не оцінив докази та обставини по справі, дійшов помилкового висновку про те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Зокрема посилається на те, суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів, не обґрунтував з яких сум заробітку відповідача визначено суму до стягнення, виходив лише з того, що відповідач працює моряком за кордоном та має постійний дохід, разом з тим не врахував той факт, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач на даний час працює моряком та отримує відповідну заробітну плату. Крім того зазначає, що заявлений позивачем розмір аліментів не є доведеним, матеріали справи не містять докази на підтвердження потреб саме дитини, на утримання якої такі аліменти мають стягуватися. Посилається на те, що суду першої інстанції було надано докази того, що він працює у ТОВ «Рибноводна ферма Ювеннт» з посадовим окладом 4200 грн. Також зазначає про те, що на його утриманні перебуває бабуся ОСОБА_4

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Заперечень на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Сторони по справі перебували у зареєстровано шлюбі з 05.09.2014 року по 17.09.2018 року. Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17.09.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

На теперішній час дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно листа наявного в матеріалах справи (ар. спр.143) від 18.02.2019 року встановлено, що компанія ТОВ "Марлоу Новігейшн Україна" (у запитуваний період з 2015 року по теперішній час) неодноразово надавала ОСОБА_2 , 03.08.1987 року послуги по працевлаштуванню на судна іноземних власників. А саме він був працевлаштований на посаді 2 механіка в періоди з 07.11.2015 року по 25.02.2016 р., - т/х "MARCLIFF"; 22.12.2016 р. по 06.05.2017 р; - т/х "INDUSTRIAL GUIDE"; 28.08.2017 р. по 22.12.2017р - т/х "INDUSTRIAL GUIDE"; з 02.05.2018 р. по 01.09.2018 р.- т/х "INDUSTRIAL GUIDE". Базова ставка 2 механіка на суднах іноземних судновласників компанії ТОВ "Марлоу Новігейшн Україна"(Кіпр) відповідно до стандартної шкали заробітних плат в зазначені вище періоди складала 3680,00 дол. США в місяць. При цьому зазначають, що вказана базова ставка є діючею для стандартної шкали заробітних плат, однак при підписані контракту з іноземним роботодавцем моряк підписує індивідуальний контракт найму з індивідуальними умовами оплати праці.

З витягу щодо перетинання державного кордону України з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» від 07.11.2018 року №5578/19-Вих вбачається, що відповідач у період з 01.01.2015 року по теперішній час (11.02.2019 року) 27.12.2018 року неодноразово перетинав державний кордон України в різних напрямках.

Також судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були відкриті рахунки: в установах банку АТ «Райффайзен банк Аваль» та АТ «ПриватБанк», по яких відбувається валютний рух коштів ( аркуш справи 158-178).

Позиція апеляційного суду.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції позивачка, не погодившись із доводами апеляційної скарги пояснила, що ОСОБА_2 продовжує працювати моряком, але в іншій компанії. Так, з січня 2019 року по червень 2019 року відповідач був у закордонному рейсі. Про зазначену обставину вона не повідомляла суд першої інстанції, оскільки про це їй не було відомо через свідомі дії відповідача, направлені на приховання від неї інформації, пов`язаної зі своїм працевлаштуванням.

Представник відповідача у судовому засіданні визнала ту обставину, що ОСОБА_2 у зазначений позивачкою час дійсно перебував за кордоном, але вона переконана, що це був не рейс моряка, а робота системним адміністратором в закордонній компанії, за яку відповідач отримував заробітну плату близько 500 євро на місяць.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із статтями 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їхній розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи наведене, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 8 000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття та 1500 грн на утримання позивачки.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції, з урахуванням всіх наявних доказів, дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 є працездатною особою, дійсно працює моряком за кордоном та отримує достатній заробіток, а тому в змозі забезпечити дитині гідний рівень життя та надавати допомогу колишній дружині з якою проживає дитина.

Доводи апелянта про те, що суд помилково та безпідставно дійшов висновку про наявність у відповідача постійної роботи моряком, не можуть бути взяті до уваги оскільки такі доводи зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав правильну правову оцінку, інших належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів, апелянт не надав. Так, суд критично ставиться до посилань апелянта на те, що через погіршення стану здоров`я він не в змозі працювати на раніше займаній посаді та у зв`язку з цим влаштувався на іншу роботу, оскільки вказані обставини не підтверджуються, жодними належними доказами. З медичної довідки, на яку посилається апелянт, не вбачається, що він відноситься до категорії непрацездатних чи обмежено працездатним осіб. Відповідач не позбавлений обов`язку утримувати малолітню дитину, його бажання чи небажання працювати не є тією обставиною, яка враховується при стягненні аліментів на утримання дитини.

Також в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що на утриманні ОСОБА_2 перебуває його бабуся ОСОБА_4 і, що він є її єдиним доглядальником.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 липня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 жовтня 2019 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько