Справа № 172/78/19
Провадження № 2/172/150/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2019 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 29.09.2007 року ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 5300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

Відповідно до умов кредитного договору кредитор зобовязався надати позичальнику кредит у сумі 5300,00 грн., а ОСОБА_4 зобовязалася повернути кредит, сплатити відсотки, передбачені договором.

Кредитор свої зобовязання за договором виконав, надавши ОСОБА_4 кредит у сумі визначеній в договорі, однак останній свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого утворилася загальна заборгованість за кредитом, відсотками та пенею у сумі 5370,12 грн.

02.10.2013 року ОСОБА_4 померла. Спадкоємцями померлої є її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Ухвалою судді від 26.02.2019 року справу прийнято до свого провадження та постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідачів.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву про долучення до матеріалів справи копії заповіту складеного ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5, просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги не визнав, оскільки спадщину після смерті матері не приймав, не є спадкоємцем.

Відповідач ОСОБА_3 в установлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

У ході судового розгляду встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір № б/н від 29.09.2007, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 5300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до розрахунку по кредитному договору станом на 03.01.2019 року борг позичальника за кредитним договором від 29.09.2007 року становить 5370,12 грн., який складається із: заборгованості по кредиту - 5256,81 грн., заборгованості по нарахованим відсоткам - 113,31 грн.

02.10.2013 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-КИ № 527497 від 02 жовтня 2013 року.

03.04.2018 року позивачем направлено претензію кредитора до Васильківської державної нотаріальної контори. Завідуючою Васильківською державною нотаріальною конторою листом від 04.06.2018 року № 247 ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомлено про те, що на підставі претензії банку заведено спадкову справу № 33/18, спадкоємці до нотаріальної контори ще не звертались.

09.11.2018 року поштовим звязком ОСОБА_1 направив лист - претензію ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про сплату заборгованості за кредитним договором в сумі 5 370,12 грн.

З наданої відповідачем-1 копії заповіту посвідченого державним нотаріусом Васильківської держнотконтори 02.12.2009 року, № реєстру 3835 видно, що ОСОБА_4 за життя заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося і взагалі все те, на що вона матиме право за законом і що буде належати їй на момент смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Зі змісту зазначених норм видно, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що на час відкриття спадщини з ОСОБА_4 проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідачі по справі і ця обставина підтверджується лише тим, що в паспорті позичальника та відповідачів зазначене однакове місце реєстрації вул. Партизанська, 189, сел. Васильківка, Дніпропетровська область.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині

У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року роз'яснено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, який виник за життя спадкодавця.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором б/н від 29.09.2007 року, оскільки відповідачі не являються спадкоємцями після смерті матері ОСОБА_4, спадщину не приймали, а крім того, позивачем, не зважаючи на відкритість державних реєстрів нерухомого майна, не надано доказів щодо наявності спадкової маси, її вартості після смерті боржника ОСОБА_4, в зв'язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1219, 1268-1270, 1281, 1282, 1297 ЦК України, суд

У Х В А Л И В

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк