Справа № 2-72/10
Провадження №6/148/9/19
У Х В А Л А
11 березня 2019 року Тульчинський районний суд
Вінницької області
в складі: головуючого судді Ковганича С.В.
при секретарі Мрочко Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання,
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" (надалі ТОВ "Українська факторингова компанія") звернулася до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання, мотивуючи вимоги тим, що Тульчинським районним судом Вінницької області було видано виконавчий лист №2-72/10 від 17.02.2010 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
28.11.2017 ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області по справі №2-72/10 було замінено стягувача ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" на його правонаступника ТОВ "Українська факторингова компанія"
ТОВ "Українська факторингова компанія" звернулось до Тульчинського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області із заявою про наданя інформації щодо стану виконавчого провадження з приводу виконання виконавчого листа №2-72/10 та отримало витяг з ВП-спецрозділ, згідно якого 20.03.2015 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження", проте стягувач оригінал виконавчого листа та постанови не отримував.
Новий стягувач ТОВ "Українська факторингова компанія" отримав від попереднього кредитора всі наявні процесуальні документи по справі, проте оригіналу виконавчого листа №2-72/10 та постанови про повернення виконавчого документа стягувачу серед них не було, а отже документ було втрачено, а тому ТОВ "Українська факторингова компанія" не мало змоги повторно пред'явити виконавчий документ до ДВС для виконання.
В зв'язку з даними обставинами ТОВ "Українська факторингова компанія" пропустило строк для подання виконавчого листа до виконання. Таким чином, втрата виконавчого документа та пропущення строку його пред'явлення відбулося за умов, що не залежали від ТОВ "Українська факторингова компанія" та не були обумовлені його діями. Просить видати дублікат виконавчого листа №2-72/10 від 17.02.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" заборгованості за кредитним договором в сумі 118014,04 грн., а також поновити строк пред'явлення даного виконавчого листа до виконання.
Учасники справи в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання і не повідомили суд про причину своєї неявки.
Неявка стягувача та боржника не є перешкодою для розгляду даної заяви.
У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.
Ознайомившись з заявою та матеріалами цивільної справи №2-72/10, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.
На підставі даного рішення Тульчинським районним судом Вінницької області згідно заяви ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" було видано виконавчий лист №2-72/10 та 22.02.2010 направлено на адресу банку (а.с.49).
Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.11.2017 (а.с.94), у виконавчому провадженні щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 було замінено сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача з ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» на його правонаступника ТОВ «Українська факторингова компанія».
Як вбачається з ВП-спецрозділу від 05.01.2018 (а.с.109), виконавчий лист від 17.02.2010 №2-72/10 надійшов до державного виконавця 26.01.2015, 02.02.2015 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, 20.03.2015 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження"(від 21.04.1999) - відсутність у боржника майна.
В зв'язку з втратою виконавчого листа стягувач звернувся до суду з даною заявою.
Відповідно до ч. 1 п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.
Зі змісту вищезазначеної статті вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред'явлення його до виконання.
Згідно п.1 ч.1 ст.22 Закону України "Про виконавче провадження"( в редакції чинній на час винесення рішення у справі), виконавчі листи та інші судові документи протягом трьох років можуть бути пред'явлені до виконання.
Згідно п.а ч.1, ч.3 ст.23 Закону України "Про виконавче провадження"( в редакції чинній на момент повернення виконавчого документа стягувачу), строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.
Згідно ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, який набрав чинності 05.07.2016, встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (2016 року), виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років.
Зважаючи на те, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу була винесена 20.03.2015, то строк пред'явлення такого документа, в розумінні ч.3 ст.23 Закону України "Про виконавче провадження"( в редакції чинній на момент повернення виконавчого документа стягувачу)сплив 20.03.2018, а представник заявника звернувся із заявою тільки 04.02.2019.
В своїй заяві представник ТОВ «Українська факторингова компанія» посилається на те, що строк для предявлення виконавчого документа до виконання було пропущено з поважної причини, оскільки ТОВ «Українська факторингова компанія»даного виконавчого листа та постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не отримував.
Однак, суд критично ставиться до вказаного твердження, оскільки останнє не підтверджено належними доказами, жодного доказу втрати виконавчого документа представником заявника не надано. Посилання представника ТОВ «Українська факторингова компанія» на те, що новий стягувач ТОВ "Українська факторингова компанія" отримав від попереднього кредитора всі наявні процесуальні документи по справі, проте оригіналу виконавчого листа №2-72/10 та постанови про повернення виконавчого документа стягувачу серед них не було, нічим не підтверджено, зокрема останнім не надано Акту приймання-передачі документації за договором відступлення права вимоги.
З огляду на викладене, суд не вбачає законних підстав для задоволення заяви ТОВ «Українська факторингова компанія»про видачу дублікату виконавчого листа, за недоведеністю його втрати, та, відповідно, поновлення строку пред'явлення його до виконання, оскільки дана вимога є похідною, тому в задоволенні заяви слід відмовити в повному обсязі.
Керуючись п.2 ч.1 ст.22 Закону України "Про виконавче провадження"( в редакції чинній станом на час винесення рішення у справі), п.а ч.1, ч.3 ст.23 Закону України "Про виконавче провадження"( в редакції чинній на момент повернення виконавчого документа стягувачу), ч. 1 ст. 12, ч. 5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, ч.1 ст.433, ч. 1 п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: