Номер провадження 2-зз/243/3/19
Номер справи 2-99/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Гончарової А.О.,

за участю: секретаря судового засідання Хорхордіної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна.

Дана заява обґрунтована тим, що під час оформлення спадщини після її матері, ОСОБА_2, їй стало відомо, що на спадкове нерухоме майно житловий будинок №76 по вул. Косіора в м. Словянську Донецької області, ухвалою Словянського міськрайонного суду від 08.10.2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та відшкодування моральної шкоди було накладено арешт. Ухвалою суду від 10.03.2011 року вказана позовна заява була залишена без розгляду.

В звязку з викладеним заявник просить скасувати арешт, накладений на підставі ухвали Словянського міськрайонного суду від 08.10.2010 року на житловий будинок №76 по вул. Косіора в м. Словянську Донецької області.

Заявник, ОСОБА_1, до судового засідання не зявилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії IV-НО №324800 від 25.10.1979 року, ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_2

21.12.2002 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-НО №194920 від 21.12.2002 року.

02.02.2018 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ-НО №008561 від 03.02.2018 року.

На теперішній час в заявника виникла необхідність в оформленні спадщини після своєї матері, ОСОБА_2, до складу спадкового майна увійшов житловий будинок №76 по вул. Косіора в м. Словянську Донецької області.

Згідно з Інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 29.01.2019 року, на підставі ухвали суду №2-9112/2010 від 08.10.2010 року було накладено арешт на житловий будинок №76 по вул. Косіора в м. Словянську Донецької області.

Судом встановлено, що ухвалою Словянського міськрайонного суду від 08.10.2010 року з метою забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та відшкодування моральної шкоди було накладено арешт на житловий будинок №76 по вул. Косіора в м. Словянську Донецької області, який належав ОСОБА_2

Ухвалою Словянського міськрайонного суду від 10.03.2011 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та відшкодування моральної шкоди було залишено без розгляду.

Таким чином, позов, в забезпечення якого було накладено арешт на житловий будинок, був залишений без розгляду, ухвала про залишення вказаного позову без розгляду набрала законної сили 16.03.2011 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з ч.ч. 9, 10 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Отже, враховуючи вищевикладене, існування заходів забезпечення позову, а саме арешт житлового будинку, обмежує законні права ОСОБА_1 на оформлення спадщини, що суперечить як принципу верховенства права так і принципу непорушності права приватної власності, проголошеного статтею 1 Протоколу 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і виступають додатковою гарантією виконання рішення суду, проте позовну заяву, в забезпечення якої було накладено арешт, було залишено без розгляду, ухвала набула законної сили, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та відшкодування моральної шкоди, обрані ухвалою суду від 08.10.2010 року, шляхом зняття арешту з нерухомого майна житлового будинку №76 по вулуці Косіора в місті Словянську Донецької області, реєстраційний номер обтяження 10386193.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_6