Справа № 495/6883/18
№ провадження 2/495/845/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

15 березня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Бучка І.В.,

Справа № 495/6883/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості по аліментах та пені, просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по аліментах на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 5864,54 грн; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несплату аліментів в період з 31.12.2017 року по 31.05.2018 року в сумі 5864,54 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.01.2016 року по справі № 495/9066/15-ц з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 24.12.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам від 31.05.2018 року, виданого Другим Малиновським відділом ДВС м. Одеси - станом на 31.05.2018 року заборгованість відповідача по аліментам становить 5864,54 грн.

У зв`язку із неповною виплатою аліментів, матеріальне становище її значно погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати доньку, а тому змушена звернутись до суду про стягнення з відповідача неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів.

У сенсі розуміння ст. 196 СК України, нею наведений розрахунок розміру неустойки /пені/, визначений позивачем у 8855,45 грн. Проте, вказаний розмір пені перевищує 100% заборгованості, а тому вона просила стягнути з відповідача саме 5864,54 грн. пені /неустойки/, що не перевищуватиме 100% заборгованості .

За вказаних вище обставин вона і звернулась до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові, після оголошеної в судовому засіданні перерви не з'явилася, про день та час судового розгляду повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог частково заперечував.

Після оголошеної в судовому засіданні перерви не з'явився, про день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе закінчувати судовий розгляд справи за відсутність учасників справи належним чином повідомлених про день та час слухання справи, на підставі їх пояснень та матеріалів справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24.02.2016 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду по справі № 495/9063/15-ц. /л.с. 6,7/.

Від шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3

У відповідності до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.01.2016 року по справі № 495/9066/15-ц, стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця: м. Білгород-Дністровський, Одеської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, і/н НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 24.12.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця: м. Білгород-Дністровський, Одеської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, і/н НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 24.12.2015 року до досягнення їх дитиною - донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 3-х річного віку. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 487,20 грн. на користь держави./л.с.8/.

З матеріалів справи вбачається, що позивач змінила своє прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 у зв'язку із повторним укладанням шлюбу, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4

У відповідності до розрахунку заборгованості, складеного 31.05.2018 року державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси, встановлений розмір заборгованості по стягненню аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 станом на 31.05.2018 року у твердій грошовій сумі 5864,54 грн. /л.с.14/

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається законом - ст. 79-91, 194-197 СК України та статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника.

Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Спір щодо розміру заборгованості (не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК).

Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувались у зв'язку з розшуком платника аліментів, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. ( ч.2, 4 ст.194 СК України).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом (ч.4 ст. 195 СК України).

Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами.

Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч.3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України).

У даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду.

Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.

В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів.

Дії державного виконавця, пов'язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку, в рамках даної справи не оскаржені.

Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження», у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам за вказаний період, обчисленої згідно з розрахунком заборгованості державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорював ні стягувач ні боржник у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Одже права стягувача аліментів, в даному випадку це права ОСОБА_1 є захищеними в силу закону, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Другому Малиновському ВДВС м. Одеси і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість.

За таких обставин, у суду немає підстав вважати порушеним право позивача на отримання заборгованості по аліментам у порядку, визначеному ст.ст. 194-195 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для задоволення цієї частини позовних вимог відсутні.

Також позивач в своїй позовній заяві вказувала на той факт, що у зв'язку із виниклою заборгованістю по аліментах відповідача, вона має право на стягнення з останнього неустойки (пені).

Так, позивач зазначає, що згідно розрахунку нарахування неустойки (пені) на заборгованість по аліментам на утримання ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, з 31.12.2017 року по 31.05.2018 року, вона має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі 8855,45 грн.

Відповідно до статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі № 6-94цс15.

Однак Велика Палата Верховного Суду України вважає за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15 та наступних постановах з огляду на таке.

Статтею 180 СК України, встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України, не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Вказана правова позиція кореспондується з Постанови ВП ВС по справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року.

Таким чином, виходячи із встановленого державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС м. Одеси загального розміру заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 у розмірі 5864,54 грн., та не виходячи за межі позовних вимог, у яких позивач просила стягнути неустойку /пеню/ за несплату аліментів станом на 31.05.2018 року, суд дійшов висновку про правильність обрахування розміру пені /неустойки/, визначеному позивачем наступним чином:

5864,54 грн. /загальний розмір заборгованості/ * 1% /пеня згідно Закону/ * 151 /кількість днів прострочення/ = 8855,45 грн.

У сенсі розуміння ст. 196 СК України, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Враховуючи те, що в даному випадку розмір неустойки /пені/ більший за розмір заборгованості по аліментам ОСОБА_2, позивач просила його зменшити до суми 5864,54 грн., що не перевищує 100 % від загальної суми заборгованості по аліментам.

Отже, враховуючи те, що за відповідачем рахується заборгованість по аліментам, визначена державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС м. Одеси у розмірі 5864,54 грн., у зв'язку із несплатою ОСОБА_2 аліментів, та враховуючи, те, що у порядку ст.196 СК України позивач має право на одержання неустойки (пені) на заборгованість по аліментам, прийнявши до уваги, що позивач просила у своєму позові стягнути пеню (неустойку) по аліментам станом на 31.05.2018 року у розмірі, що не перевищує 100 % від загальної суми заборгованості по аліментам, суд, не виходячи за межі позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в цій частині.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 194, 195, 196 СК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню/неустойку/ за несплату аліментів в період з 31.12.2017 року по 31.05.2018 року в сумі 5864,54 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1, а саме в частині стягнення заборгованості по аліментах у розмірі 5864,54 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_5, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП: НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_6, який проживає за адресою: АДРЕСА_3.

Суддя: