Справа № 127/1738/19
Провадження № 2-о/127/42/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Помазанові М.О.,

за участю: представника заявника адвоката ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_3, за участю заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, про встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що заявник народився 03.12.2002 року у м. Москва Російської Федерації, де на той час проживала його мати ОСОБА_4. На день народження та реєстрації народження заявника прізвище його матері було «Швабауер».

Згідно з актовим записом про народження ОСОБА_3 №1565 від 19.12.2002 року, вчиненого Хамовницьким відділом ЗАГС м. Москви, в графі «мати» значиться ОСОБА_5, громадянка ОСОБА_6.

Шлюб між матірю та батьком заявника був розірваний 24.03.2010 року у Хамовницькому відділі ЗАГС м. Москви, після розірвання шлюбу мати заявника залишила собі дошлюбне прізвище «Жукова».

Мати заявника ОСОБА_4 є громадянкою України, що підтверджується її паспортом громадянина України.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»від 20.11.2012 року №5492-VI, з наступними змінами, передбачено обовязок кожного громадянина України по досягненні 14 років отримати паспорт громадянина України, який посвідчує його особу та підтверджує громадянство України.

Після виповнення заявнику чотирнадцяти років останній звернувся до міграційної служби із заявою про отримання паспорту громадянина України, однак йому було відмовлено у звязку із відсутністю підтвердження його приналежності до громадянства України. Окрім того, у документах має місце невідповідність прізвища заявника прізвищу матері як громадянки України. При цьому заявнику рекомендовано для вирішення даного питання надати підтверджуючий документ або рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що громадянка України ОСОБА_4 є матірю дитини ОСОБА_7

Таким чином, встановлення факту родинних відносин заявнику потрібно для отримання громадянства України, виходячи із положень статті 14 Закону України «Про громадянство України», за яким передбачено, що оскільки мати в нього є громадянкою України, то за її клопотанням він може бути зареєстрований як громадянин України, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 та законного представника заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у заяві (а.с.2-4), відповіді на відзив (а.с.34-35).

В судовому засіданні представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області за довіреністю ОСОБА_2 заявлені вимоги не визнав та просив в задоволенні останніх відмовити з мотивів, викладених у відзиві на заяву (а.с.29-31) та запереченні на відповідь на відзив (а.с.44-47).

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 народився 03.12.2002 року у м. Москва ОСОБА_6, про що 19.12.2002 року Хамовницьким відділом ЗАГС м. Москви складено запис акту про народження №1565, його батьками значаться: батько ОСОБА_8, громадянин ОСОБА_6, мати ОСОБА_5, громадянка ОСОБА_6, згідно свідоцтва про народження серії ІІ-МЮ №521022, виданого Хамовницьким відділом ЗАГС м. Москви 19.12.2002 року (а.с.5-6).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії ІІІ-МЮ №631254, виданого Хамовницьким відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви 24.03.2010 року, шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 22.03.2010 року на підставі рішення мирового судді 156 судового участка Одинцовського району Московської області від 10.03.2010 року було розірвано, про що 24.03.2010 року складено запис акту про розірвання шлюбу №167, після розірвання шлюбу присвоєно ОСОБА_5 прізвище «Жукова» (а.с.9-10).

Відповідно до паспорту громадянина України серії АВ №121279, виданого Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 20.03.2000 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється громадянкою України (а.с.11).

Як вбачається з показань свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 в судовому засіданні наприкінці 2003 року ОСОБА_4 привезла заявника до м. Вінниці на постійне місце проживання до своєї матері та бабусі заявника ОСОБА_9. З того часу заявник проживає разом з матірю та бабусею за адресою: вул. Агатангела Кримського, 26, м. Вінниця, навчається у школі і вважає себе українцем з народження.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість у результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються іншими доказами по справі, а саме: довідкою квартального комітету №8 від 30.03.2007 року №560, відповідно до якої остання видана ОСОБА_9 про те, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 і разом з нею проживає її онук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьки якого в даний час проживають у ОСОБА_6 (а.с.14); довідкою міської дитячої поліклініки №1, відповідно до якої остання видана ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про те, що він проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, з 31.03.2004 року взятий на облік дитячою поліклінікою №1 і буде спостерігатись і надалі (а.с.14); довідкою комітету мікрорайону «Словянка» від 28.08.2018 року №1345, відповідно до якої остання видана ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, про те, що вона проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, разом зі своїм сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який з 01.04.2004 року проживає без реєстрації (а.с.15); копією трудової книжки ОСОБА_9, згідно якої прослідковується, що остання з 01.04.2004 року по 05.12.2005 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною (онуком) до досягнення останнім трьохрічного віку (а.с.17); випискою з амублатоної карти КЗ «ЦПМСД №2», відповідно до якої вбачається, шо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 01.01.2004 року по теперішній час спостерігається сімейним лікарем в КНП «ЦПМСД №2» (а.с.18); довідкою КЗ «ДНЗ №59 ВМР» №51 від 16.08.2018 року про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно відвідував дошкільний навчальний заклад №59 з 01.09.2005 року по 01.09.2009 року (а.с.19); довідкою КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів із спеціалізованими класами з поглибленим вивченням математики і фізики №34 Вінницької міської ради» від 16.08.2018 року №207, про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно навчається з 01.09.2009 року по даний час у комунальному закладі «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів із спеціалізованими класами з поглибленим вивченням математики і фізики №34 Вінницької міської ради» (а.с.20).

В силу статті 14 Закону України «Про громадянство України» дитина, яка є іноземцем або особою без громадянства, один з батьків якої є громадянином України, а другий є іноземцем, реєструються громадянином України за клопотанням того з батьків, хто є громадянином України.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 року за №5492-VI, з наступними змінами, передбачено обовязок кожного громадянина України по досягненні 14 років отримати паспорт громадянина України, який посвідчує його особу та підтверджує громадянство України.

Як вбачається з пояснень представника заявника в судовому засіданні після виповнення заявнику 14 років останній зернувся до міграційної служби із заявою про отримання паспорта громадянина України, однак йому було відмовлено у звязку з відсутністю підтвердження його приналежності до громадянства України.

На звернення законного представника заявника ОСОБА_4 до міграційної служби щодо пояснення причини повернення з УДМС України у Вінницькій області матеріалів щодо набуття заявником громадянства України, нею отримано відповідь від 15.08.2018 року №0511-351-0511.2-18 за підписом заступника начальника 1-го міського відділу у м. Вінниці ДМС України у Вінницькій області. За змістом вказаної відповіді, крім посилання на громадянство ОСОБА_6 матері, зазначено, що у документах має місце невідповідність прізвища ОСОБА_3 прізвищу «Жукова» як громадянки України. Відповідно до обліків 1-го міського відділу у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області ОСОБА_4 є громадянкою України згідно зі ст.3 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року та у правових відносинах з Україною визнається лише громадянкою України. У звязку з викладеним рекомендовано усунути вказані розбіжності та надати відповідний підтверджуючий документ або рішення суду про встановлення факту, який має юридичне значення, а саме, що громадянка України ОСОБА_4 є матірю дитини ОСОБА_3 (а.с.13).

Зі змісту частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв'язок із певним суб'єктивним матеріальним правом.

Так, свого часу Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснив підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Таким чином, встановлення факту родинних відносин заявника з його матірю необхідно заявнику для отримання громадянства України, виходячи із положень статті 14 Закону України «Про громадянство України», вказаний факт родинних відносин не можливо встановити у інший спосіб чи отримати документ на підтвердження даного факту, а відтак єдиним способом підтвердження останнього є встановлення його судовим рішенням, оскільки від нього залежить створення умов здійснення заявником особистих немайнових прав.

Що ж стосується заперечень представника заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, що громадянка України ОСОБА_4 та громадянка ОСОБА_6 ОСОБА_4 є різними особами, оскільки при одруженні громадянина України за кордоном відповідно до п.1.6 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затвердженні наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, такий громадянин зобовязаний звернутись до дипломатичного представництва або консульської установи із заявою про зміну актового стану в частині прізвища, а після відповідних змін дана особа, керуючись п.16 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ, мала б звернутися для обміну паспорта громадянина України у звязку із зміною прізвища, така ж процедура мала б бути проведена й після розлучення щодо заміни прізвища законного представника заявника, однак не була проведена, то суд дані думки та доводи вважає безпідставними, оскільки предметом даного судового розгляду не є встановлення факту правомірності/неправомірності набуття законним представником заявника громадянства України чи правомірність/неправомірність внесення відповідної інформації в частині громадянства ОСОБА_4 в свідоцтво про народження заявника, свідоцтво про укладення шлюбу чи свідоцтво про розірвання шлюбу тощо. А тому, дані заперечення суд не приймає до уваги, вважає останні безпідставними, оскільки вони не входять до предмету доказування у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин заявника з його матірю знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак заява заявника підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 263-265, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Законний представник заявника: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, , місцезнаходження за адресою: вул. Пирогова, 4, м. Вінниця, 21018.

Повне рішення суду складено 11.03.2019 року.

Суддя: