ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 641/1386/18

Провадження № 22-ц/818/2515/19

09 жовтня 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря Чабан АВ.

учасники справи:

позивач Харківська місцева прокуратура № 4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради

відповідачі ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

третя особа: ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 18 лютого 2019 року у складі судді Григор`єва Б.П. по цивільній справі № 641/1386/18 за позовом Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою та передачу спадкового майна у власність громади, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року Харківська місцева прокуратура № 4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою та передачу спадкового майна у власність громади.

В обґрунтування позову зазначила, що місцевою прокуратурою під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000058 за фактом незаконного заволодіння квартирою АДРЕСА_1 встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07 грудня 1998 року (реєстраційний №3-98-152975), квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та її матері ОСОБА_5

ОСОБА_5 , а також її мати ОСОБА_6 (бабуся), які разом із ОСОБА_4 були зареєстровані у квартирі, померли, відповідно, 28 лютого 2004 року та 23 жовтня 1978 року.

З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру щодо ОСОБА_5 не заведено спадкових справ, свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіти та спадкові договори відсутні.

Оскільки у квартирі ОСОБА_5 проживала разом зі дочкою ОСОБА_4 , остання фактично вступила у володіння спадковим майном і прийняла спадщину, хоча й не оформила спадкові права.

Згідно актового запису про смерть №13981 від 24 вересня 2016 року зареєстровано факт смерті ОСОБА_7 , 1954 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . З листа начальника відділу судово-медичної експертизи трупів ХОБСМЕ від 16 січня 2018 року вбачається, що 26 серпня 2016 проведено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_4 1954 року народження, на підставі постанови слідчого, в якій зазначено, що труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доставлений з квартири АДРЕСА_1 .

Згідно листа заступника начальника Слобідського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області від 13 січня 2018 року та з доданої до цього листа ксерокопії заяви ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про видачу паспорта громадянина України (форма 1) вбачається, що її особа посвідчувалася паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 01 червня 2001 Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області. Із заявою про втрату паспорта ОСОБА_4 не зверталася.

Зазначають щодо неправильності зазначення прізвища померлої особи в актовому записі про смерть.

Після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_4 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про стягнення заборгованості за договором позики. Ухвалою суду від 15 березня 2017 визнано мирову угоду від 06 березня 2017 року та закрито провадження у справі. У мировій угоді сторони домовились про визнання відповідачем заборгованості за договором позики та передачу у власність позивача в рахунок погашення заборгованості квартиру АДРЕСА_1 , належної відповідачу.

На підставі мирової угоди право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 , а в подальшому приватним нотаріусом ХМНО Молодчим І.О. 24 липня 2017 року посвідчено договір купівлі-продажу №997, згідно якого ОСОБА_1 продав квартиру ОСОБА_2 .

На час звернення ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_4 вона не була здатною мати та здійснювати цивільні процесуальні права та обов`язки відповідача, а відтак не могла бути підписантом мирової угоди від 06 березня 2017 року.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 грудня 2017 року ухвалу суду від 15 березня 2017 року скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1

Просить встановити факт, який має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 01.06.2001 року Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області), яка була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , що належала їй на праві власності, та ОСОБА_7 1954 р.н., зазначена в актовому записі про смерть № 13981 від 24.09.2016 року, складеному Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, є однією й тією ж особою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

визнати недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 24 липня 2017 року приватним нотаріусом ХМНО Молодчим І.О. за реєстровим номером 997, згідно якого Скляров О.М продав ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 ;

визнати спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та складається з квартири АДРЕСА_1 відумерлою, передати спадкове майно у власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Харківська міська рада позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти позовних вимог. Позивач безпідставно просить встановити факт тотожності особи, що не входить до компетенції суду. Лише ОСОБА_4 має право в судовому порядку витребувати майно із незаконного володіння, а саме квартири АДРЕСА_1 . Питання того, що майно вибуло із володіння ОСОБА_4 не з її волі, а іншим шляхом може бути тільки встановлено в порядку кримінального провадження при розгляді справи за фактом придбання права на чуже майно шляхом обману (шахрайства), у зв`язку з чим позов прокуратури в інтересах Харківської місцевої ради не може бути розглянутий до закінчення розгляду кримінальної справи. Позивач не надав жодних доказів того, що померла саме ОСОБА_4 . Зазначає, що відсутні підстави для прокурорського втручання з метою захисту інтересів держави в особі Харківської міської ради. У разі визнання його по кримінальному провадженню №0000058 - потерпілим, то в цивільному провадженні він повинен бути позивачем.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Ухвалою суду від 19.06.2018 року залучено до участі у справі ОСОБА_3 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 18 лютого 2019 року позовні вимоги Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради задоволено.

Встановлено факт, який має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 01.06.2001 року Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області), яка була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , що належала їй на праві власності, та ОСОБА_7 1954 року народження, зазначена в актовому записі про смерть № 13981 від 24.09.2016 року, складеному Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, є однією й тією ж особою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 24 липня 2017 року приватним нотаріусом ХМНО Молодчим І.О. за реєстровим номером 997, за змістом якого ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та складається з квартири АДРЕСА_1 відумерлою, передано спадкове майно у власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь прокуратури Харківської області сплачений судовий збір у розмірі 13620 грн. 99 коп.

Рішення мотивовано тим, що до актового запису про смерть від 24 вересня 2016 року анкетні дані померлої ОСОБА_4 1954 року народження були внесені не правильно з допущенням помилок у імені і прізвищі особи.

Реєстрація права власності спірної квартири, яка відбулась на підставі ухвали суду від 15 березня 2017 року за ОСОБА_1 відбулалась з порушенням вимог чинного законодаства, оскільки ОСОБА_1 набув право власності на квартиру незаконно, а отже договір купівлі-продажу квартири від 24 липня 2017 року посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Молодчим І.О. на підставі якого ОСОБА_2 . набув у власність від ОСОБА_1 квартиру підлягає визнанню недійсним.

На даний час після смерті ОСОБА_8 З відсутні спадкоємці за заповітом і за законом.

Наявні підстави для визнання спадщини відумерлою та передання її у власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Позивачем не надано доказів того, що померла саме ОСОБА_4 , а не інша особа.

Зазначає про відсутність будь-яких підстав для подання позову Харківською місцевою прокуратурою № 4 в інтересах Харківської міської ради.

Суд першої інстанції знаючи про фактичне існування спадкоємця спірної квартири визначив нерухоме майно відумерлою спадщиною та передав у власність територіальній громаді.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи згідно свідоцтва про права власності на житло від 07 грудня 1998 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла.

Згідно актового запису про смерть № 13981 від 24 вересня 2016 року, ОСОБА_7 , 1954 року народження померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 62 року, документом що підтверджує факт смерті є лікарське свідоцтво про смерть № 2435-Дм від 22 вересня 2016 року, видана Харківським обласним бюро судово-медичної експертизи відділу судово-медичної експертизи трупів.

У розділі «Для відміток» зазначено, що паспорт померлої не здано, громадянство, місце народження та місце проживання не підтверджено.

З копії листа завідувача відділом судово-медичної експертизи трупів Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 16 січня 2018 року вбачається, що судово-медичну експертизу трупа громадянки ОСОБА_4 , 1954 року народження було проведено у відділі судово-медичної експертизи трупів Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи 26.08.2016 року на підставі постанови про призначення експертизи ст. слідчого Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області І.І. Шухаренко від 25.08.2016 року (а.с. 25).

Постановою старшого слідчого СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області від 25 серпня 2016 року по кримінальному провадженню №000 призначено експертизу. В описовій частині постанови зазначено, що 25 серпня 2016 року о 06:45 годині виявлено труп ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем мешкання: АДРЕСА_2 без явних ознак насильницької смерті.

Згідно листа начальника Слобідського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 22 травня 2001 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 згідно її заяви отримала паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 . Заява про видачу паспорта знаходиться в діючий картотеці та не містить відміток про втрату паспорта.

Відповідно до інформації КП «Жилкомсервіс» за адресою: АДРЕСА_2 були зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (основний квартиронаймач), зареєстрована з ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, знята з реєстрації 20.02.2017 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (мати) зареєстрована з 12.02.1969 року, знята з реєстрації 25.03.2004 року у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (бабуся), зареєстрована з 12.02.1969 року, знята з реєстрації 23.10.1978 року в зв`язку зі смертю.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06 вересня 2017 року та 20 вересня 2017 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 не заводилась.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 788400 грн., що відповідно до курсу НБУ станом на 23.12.2016 року становить 30000 доларів США.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15 березня 2017 року затверджено мирову угоду, укладену 06 березня 2017 року, згідно якої, окрім іншого, ОСОБА_4 у рахунок погашення заборгованості за договором позики від 15 квітня 2014 року яка складає 349800грн., передає у власність ОСОБА_1 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

24 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_2 набув у власність спірну квартиру.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 грудня 2017 року ухвалу суду від 15 березня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 на час звернення з позовом до суду.

Заперечуючи проти позову прокуратури Богдан Д.І. зазначає, що вимоги прокуратури щодо встановлення факту не підлягають судовому розгляду.

Відповідно до ч.2 ст. 315, 5 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Так судом встановлено, що згідно актового запису про смерть № 13981 від 24.09.2016 року померла ОСОБА_7 Паспорт померлої не здано, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання не видано, свідоцтво про смерть не видано. Заявником щодо здійснення актового запису зазначено співробітника Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи. Судово-медичну експертизу ХОБСМЕ проведено на підставі постанови старшого слідчого Слобідського ВП ГУНП в Харківській області від 25 серпня 2016 року. Труп ОСОБА_7 , виявлено та доставлено з квартири АДРЕСА_1 . За цією одресою, згідно даних КП «Жилкомсервіс», зареєстрована саме ОСОБА_4 .

Дані обставини відповідачами не спростовано.

Доказів, що за спірною адресою померла інша особа та працівниками правоохоронних органів виявлено труп за іншою адресою учасниками справи не надано. Факт існування такої особи як ОСОБА_7 , окрім ОСОБА_4 за вказаною адресою, також не доведено.

За таких обставин суд прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 , 1954 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є однією і тією ж особою та до актового запису про смерть від 24 вересня 2016 року анкетні дані померлої ОСОБА_4 1954 року народження внесені з допущенням помилок у імені і прізвищі особи.

Враховуючи необхідність захисту цивільних прав, неможливість встановлення даних обставин у позасудовий спосіб, висновки суду щодо встановлення факту відповідають вимогам закону.

Щодо інших позовних вимог, то суд виходить з наступного.

Цивільний кодекс України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

За змістом ст. 25 ЦК України, здатність фізичної особи мати цивільні права та обов`язки є правоздатністю. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

За змістом статті 30 ЦК України цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частин першої-третьої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Згідно ст. 626 ч.1; 627 ч.1; 207 ч.2 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до звернення до суду ОСОБА_1 з позовом та укладення мирової угоди , яка у подальшому була скасована судом апеляційної інстанції ухвалою від 12 грудня 2017 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 .

Отже, судове рішення, за яким ОСОБА_1 набув право власності на спірне майно- скасовано.

Підписати умови мирової угоди, за якою право власності на спірну квартиру перейшло до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 не могла, оскільки померла ще 25 серпня 2016 року(угода укладена 12 березня 2017 року).

За таких обставин договір купівлі-продажу від 24 липня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до положень частини 1 статті 1269, частини 1 статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом частини 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

За ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шестимісячний строк для прийняття спадщини сплинув 25 лютого 2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 подано не було. Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру станом на 06 вересня 2017 року та 20 вересня 2017 року заповіти та спадкові договорі ані ОСОБА_4 , ані від імені ОСОБА_7 не складались та не укладались; спадкові справи , свідоцтва про право власності на спадщину не видавались.

За інформацією КП «Жилкомсервіс» за місцем проживання ОСОБА_4 зареєстрована одна. Інші мешканці квартири ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зняті з реєстрації у зв`язку зі смертю. Даних щодо фактичного проживання з нею інших осіб на час відкриття спадщини матеріали справи не містять. Доказів щодо можливого існування таких осіб учасниками справи не надано.

Даних, що до бюро судово-медичної експертизи трупів з метою поховання звертались родичі померлої матеріали справи не містять.

Враховуючи відсутність спадкоємців, які прийняли спадщину після ОСОБА_4 , заява про визнання спадщини відумерлою підлягає задоволенню.

Посилання ОСОБА_2 щодо наявності спадкоємця ОСОБА_4 - ОСОБА_3 як на відсутність підстав для визнання спадщини відмерлою судом не приймається.

За ст. 1269 ЦК України враховуючи відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину після ОСОБА_4 заява про визнання спадщини відумерлою підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 разом з спадкодавцем не проживає, працює в Російській Федерації та з заявою про прийняття спадщини до нотконтори не звертався. Даних щодо прийняття ним спадщини немає. Доказів щодо надання йому додаткового строку для прийняття спадщини також не надано.

Враховуючи відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину після ОСОБА_4 заява про визнання спадщини відумерлою підлягає задоволенню.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2 зазначає щодо відсутності підстав для представництва прокуратурою інтересів Харківської міської ради.

Предметом спору у справі, яка переглядається є встановлення факту, що має юридичне значення, визнання спадщини відумерлою та визнання правочину недійсним.

У даній справі позов пред`явлено керівником Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Системне тлумачення абзацу першого частини третьої статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

У позовній заяві прокурор указав, що пред`явлення даного позову в інтересах держави в особі Харківської міської ради обумовлено необхідністю збереження та примноження комунальної власності територіальної громади м. Харкова, створення умов для ефективного її використання у зв`язку з реалізацією державної політики в сфері забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

За таких обставин вважати, що відсутні підстави для представництва інтересів держави не можна.

Рішення ухвалено з дотриманням матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 18 лютого 2019 року залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко