Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

секретаря судового засідання Листопад В.І.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Василівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Василівська районна державна адміністрація Запорізької області, Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1 вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

За життя, 04 лютого 1997 року ОСОБА_2 , на підставі рішення Василівської районної державної адміністрації від 21 червня 1996 року №538, отримала Сертифікат серії ЗП НОМЕР_1 035677 на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба», розміром 8,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), однак Державний акт отримано не було, у зв`язку зі смертю ОСОБА_2

Відповідно до рішення виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради народних депутатів від 04 березня 1996 року №29 «Про встановлення опікунства», ОСОБА_3 було призначено опікуном над ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все її майно.

Правовідносини щодо спадкування спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла у 1999 році, на час, коли був чинним ЦК УРСР 1963 року, регулювалися в частині прийняття спадщини ст.548 та 549 ЦК УРСР.

Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР (ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини 4 перехідних положень Цивільного кодексу України (ред.2003 року), він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Враховуючи спільне проживання спадкодавця з її племінницею, ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Після смерті власниці, її племінниця, як єдиний спадкоємець, користувалась та розпоряджалась її майном.

Після смерті ОСОБА_3 , 27 ІНФОРМАЦІЯ_2 , її прямою спадкоємицею стала позивач (її донька). Виділена земельна ділянка за роки життя матері позивача не була належним чином на неї оформлена, у зв`язку з чим, земельна ділянка не входила до спадкового майна. Після смерті ОСОБА_3 спадщину відповідно до заповіту прийняла її донька.

Позивач вказує, що, враховуючи те, що ОСОБА_3 була єдиною спадкоємицею ОСОБА_2 , то земельна частка (пай) фактично перебувала у її власності, незважаючи на те, що не була належним чином оформлена і на момент смерті ОСОБА_3 земельна ділянка фактично була її спадковим майном, а тому вона позивач має право на земельну частку (пай) у порядку спадкування після матері (за правом представництва).

Позивач не може в повному обсязі користуватись земельною ділянкою (надавати в оренду, оброблювати та ін.) до моменту оформлення права на спадщину. На теперішній час вказана земельна ділянка знаходиться у володінні позивача.

Позивач зверталась до Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_2 , фактичною спадкоємицею якої була племінниця ОСОБА_3 , проте постановою від 08.08.2019 їй було відмовлено у видачі свідоцтва та запропоновано звернутись до суду.

Після смерті ОСОБА_3 , її дочка позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27 січня 2003 pоку, проте, земельна частка (пай) не входила до спадкового майна. Про існування сертифікату ЗП № НОМЕР_2 на право на земельну частку (пай) їй стало відомо по факту його отримання у 2018 році.

Спадщина на земельну частку (пай) була відкрита 06 травня 1999 року. На час відкриття спадщини діяли положення ЦК УРСР в редакції 1963 року, так, згідно ст. 529 ЦК УРСР, мати позивача не відносилась ані до першої черги, ані до другої черги спадкоємців за законом.

Проте, оскільки позивачем не було вчинено окрім фактичного прийняття спадщини жодних дій щодо прийняття спадщини, спадщина на теперішній час не оформлена, до правовідносин, з приводу яких звернувся позивач, мають застосовуватися і положення п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (ред. 2003 року), а саме, правила Книги шостої цього кодексу.

Цивільним кодексом України розширено кількість черг спадкування за законом. Відповідно ст. 1266 Цивільного кодексу України, мати позивача мала за правом представлення право на спадщину на ту частку спадщини, яка належала б за законом її матері (сестрі спадкодавця), якби вони була жива на час відкриття спадщини.

В свою чергу, позивач має право на спадкування земельної ділянки після матері.

Отже, на думку позивача, у відносинах, з приводу яких позивач звертається до суду, має застосовуватися Цивільний кодекс України в чинній редакції.

Відповідно до висновку експерта про орієнтовну ринкову вартість земельної ділянки станом на 20 травня 2019 року становить 91 122 (дев`яносто одна тисяча сто двадцять дві) гривні 99 копійок.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати за нею у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 8,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) по колишньому КСП «Дружба», що належало померлій ОСОБА_2 на підставі сертифікату серія ЗП НОМЕР_2 на право на земельну частку (пай).

В підготовче судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, проте представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, просила позов задовольнити.

Представник відповідача Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області в підготовче судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відзиву на позов не надав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області в підготовче судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Василівського відділу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в підготовче судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (частина 3); ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (частина 4).

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина 1); у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась позивач (а.с.10), яка після укладення шлюбу 15 травня 1082 року, набула прізвище « ОСОБА_4 » (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_5 (а.с.14), яка після укладення шлюбу 11 січня 1963 року набула прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.15).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради народних депутатів №29 від 04 березня 1996 року встановлено ОСОБА_3 опікуном над ОСОБА_2 (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, що знаходиться в матеріалах справи (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, що знаходиться в матеріалах справи (а.с.16).

Той факт, що ОСОБА_2 є племінницею ОСОБА_3 підтверджується архівними виписками метричної книги реєстрації актів цивільного стану про народження 1911 року та 1914 року, відповідно до яких ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 (а.с.18, 19) та довідкою №2815 від 18 листопада 2011 року, виданої виконавчим комітетом Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, відповідно до якої ОСОБА_7 проживала та була постійно прописана з 1914 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею постійно проживала з 1914 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 сестра ОСОБА_2 та з 1937 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 дочка ОСОБА_3 (а.с.20).

Відповідно до довідки №2816 від 18 листопада 2011 року, виданої виконавчим комітетом Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_2 проживала та була постійно прописана з 1911 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею постійно проживала з 1937 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 племінниця ОСОБА_3 (а.с.20).

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЗП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) розміром 8,28 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» (а.с.21).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №304/02.31 від 08 серпня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , оскільки вона не являється спадкоємцем передбаченої законом черги спадкування (а.с.22).

Згідно висновку зі звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, оціночна вартість земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,28 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, Малобілозерська сільська рада, КСП «Дружба», що перебувала у власності ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай), серія ЗП №035677 від 04 лютого 1997 року становить 91 122,99 грн. (а.с.23-35).

З матеріалів чинної спадкової справи №258/03, заведеною Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 (а.с.52), вбачається, що з заявами про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , 25 липня 2003 року та 05 вересня 2003 року зверталась ОСОБА_1 (а.с.52 зворот, 53) та з заявою від 08 вересня 2003 року про відмову від прийняття спадщини звернувся ОСОБА_8 (а.с.53 зворот).

Відповідно до заповіту, складеного 24 грудня 2001 року ОСОБА_3 , посвідченого секретарем Малобілозерької сільської ради Василівського району Запорізької області та зареєстрованому в реєстрі за №512, остання заповіла житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та грошові вклади ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , а також земельні частки (пай), які будуть належати їй на день смерті ОСОБА_1 (а.с.54).

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру №57555010 від 14 вересня 2019 року спадкова справа №258 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 - чинна (а.с.57).

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру №57555011 від 14 вересня 2019 року заповіт ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 - чинний (а.с.58).

Згідно повідомлення державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області №350/01-09 від 19 вересня 2019 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області спадкова справа не заводилась, з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с.59, 60, 61).

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, в редакції що діяла на момент відкриття спадщини після смерті батька позивача, спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що спадщина на земельну частку (пай) була відкрита 06 травня 1999 року, на час відкриття спадщини діяли положення ЦК УРСР в редакції 1963 року, згідно якого, ОСОБА_3 не відносилась ані до першої черги, ані до другої черги спадкоємців за законом, однак оскільки позивачем не було вчинено окрім фактичного прийняття спадщини жодних дій щодо прийняття спадщини, спадщина на теперішній час не оформлена, на думку суду до правовідносин, з приводу яких звернувся позивач, мають застосовуватися і положення п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а саме, правила Книги шостої цього кодексу.

Враховуючи, що нормами Цивільного кодексу України розширено кількість черг спадкування за законом та, відповідно до ст.1266 Цивільного кодексу України ОСОБА_9 , мала за правом представлення право на спадщину на ту частку спадщини, яка належала б за законом її матері (сестрі спадкодавця), якби вони була жива на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 , в свою чергу, має право на спадкування земельної частки (пю) після ОСОБА_9 , а тому суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.200, 206, 263-268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Василівська районна державна адміністрація Запорізької області, Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (РНОКПП НОМЕР_4 ), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , право власності у порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) площею 8,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) по колишньому КСП «Дружба», розташованого на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, що належало померлій ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП НОМЕР_2 , виданого 04 лютого 1997 року на підставі рішення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області від 21 червня 1996 року № 538.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення суду складено 18 жовтня 2019 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко