УХВАЛА

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 2-407/11

провадження № 61-25239св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Резон-1», треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про визнання розпорядження незаконним, визнання незаконним дозволу та зобов`язання вчинити дії, та за позовом третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Департаменту містобудування Львівської міської ради, Львівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Резон-1», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , про визнання розпорядження незаконним, визнання незаконними дозволу і наказу та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Резон-1», треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про визнання розпорядження незаконним, визнання незаконним дозволу та зобов`язання вчинити дії, та за позовом третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Департаменту містобудування Львівської міської ради, Львівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Резон-1», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , про визнання розпорядження незаконним, визнання незаконними дозволу і наказу та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16 січня 2017 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено. Визнано незаконним розпорядження Залізничної районної адміністрації м. Львова від 26 вересня 2005 року № 975. Визнано незаконним дозвіл від 02 листопада 2007 року № 567/07, виданий інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради. Зобов`язано відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою на АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 знести частину спорудженої ними добудови і надбудови до будинку на АДРЕСА_2 , яка розташована ближче 1,0 м до межі земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та яка розташована ближче 8,0 м до житлового будинку на АДРЕСА_1 , привести конструкцію даху будинку на АДРЕСА_2 до технічного стану, що передував його реконструкції на підставі розпорядження Залізничної районної адміністрації м. Львова від 26 вересня 2005 року № 975 та дозволу від 02 листопада 2007 року № 567/07, виданого інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради, та замурувати вікно, що знаходиться на стіні будинку АДРЕСА_2 , яка знаходиться на межі земельних ділянок за адресами: АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 . Позов третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Залізничної районної адміністрації м. Львова № 975 від 26 вересня 2005 року № 975. Визнано незаконним та скасовано дозвіл від 02 листопада 2007 року № 567/07, виданий інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради. Визнано незаконним та скасовано наказ Департаменту містобудування Львівської міської ради від 04 квітня 2008 року № 254 про затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_2 після його реконструкції з розширенням за рахунок прибудови з надбудовою. Зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 усунути небезпеку для життя та здоров`я ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , створену внаслідок спорудження ними добудови та надбудови до будинку за адресою: АДРЕСА_2 яка розташована ближче 8,0 м до житлового будинку на вул АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідачів знести вказану частину спорудженої ними добудови і надбудови. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 січня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позовах.

У липні 2017 року ОСОБА_10 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Апеляційного суду Львівської області від 27 березня 2017 року та залишити в силі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 січня 2017 року.

19 вересня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Резон-1», треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про визнання розпорядження незаконним, визнання незаконним дозволу та зобов`язання вчинити дії, та за позовом третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Департаменту містобудування Львівської міської ради, Львівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Резон-1», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , про визнання розпорядження незаконним, визнання незаконними дозволу і наказу та зобов`язання вчинити дії призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів на 30 жовтня 2019 року.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко