Провадження № 22-ц/4808/365/19
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Турів О.М.,

з участю ОСОБА_1 та представника прокуратури,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом заступника прокурора м. Івано-Франківська в інтересах виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління архітектури і містобудування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену у складі судді Домбровської Г.В. 30 листопада 2018 року в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в :

25 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В заяві зазначив, що на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 13.12.2013 року у справі №0907/2-70/2011 за позовом заступника прокурора м. Івано-Франківська в інтересах виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до нього про зобов'язання вчинити дії Івано-Франківським міським судом видано виконавчий лист від 15.01.2014 року, яким його зобов'язано провести перебудову реконструйованої власної квартири АДРЕСА_1 у відповідність до погодженої проектної документації.

Посилаючись на те, що згідно висновку експерта об'єкт «Реконструкція з добудовою АДРЕСА_1» відповідає проектній документації РП-176-06, розробленій ТОВ «ФІДІЙ і К» м. Івано-Франківськ, 2006 року і погоджено головним архітектором м. Івано-Франківська, як коректура робочого проекту, розробленого ПП «АТЕЛЬЄ АРХІТЕКТУРИ» згідно виданого будівельного паспорта 24.07.2002 року №1172 на основі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №226 від 18.06.2002 року, а отже обов'язок боржника відсутній, ОСОБА_2 просив задовольнити заяву.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 30 листопада 2018 року в задоволенні заяви відмовлено.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не подав доказів на підтвердження факту відсутності його обов'язку згідно виконавчого листа. При цьому, суд зазначив, що поняття «відсутність обов'язку боржника згідно виконавчого листа» та «фактичне виконання боржником обов'язку згідно виконавчого листа» в процесуальному розумінні не є тотожними.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність ухвали суду.

Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що ним не подано доказів на підтвердження факту відсутності його обов'язку згідно виконавчого листа, з посиланням на те, що поняття «відсутність обов'язку боржника згідно виконавчого листа» та «фактичне виконання боржником обов'язку згідно виконавчого листа» в процесуальному розумінні не є тотожними.

Апелянт вказує на те, що його обов'язок щодо здійснення реконструкції квартири відсутній, на підтвердження чого він подав суду відповідний експертний висновок.

Крім того, постановою старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області ВП №42552908 від 23.11.2018 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Івано-Франківського міського суду від 15.01.2014 року №0907/2-70/2011 закінчено виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Апелянт зазначає, що суд не врахував положень ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України про те, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю, якщо обов'язок боржника відсутній повністю у зв'язку з його добровільним виконанням боржником.

ОСОБА_2 вважає, що суд невірно витлумачив положення ч. 2 ст. 432 ЦПК України про те, що виконавчий лист визнається таким, що не підлягає виконанню лише якщо обов'язок боржника відсутній, тобто відсутній на момент видачі такого виконавчого листа. На думку апелянта, зазначена норма застосовується і в тому випадку, якщо в судовому засіданні встановлено, що після видачі виконавчого листа та пред'явлення його до виконання і відкриття виконавчого провадження буде встановлено, що обов'язок боржника відсутній.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Представник прокуратури Івано-Франківської області апеляційну скаргу не визнала.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце і час розгляду справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін, які не з'явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та представника прокуратури, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду у справі №0907/2-70/2011 від 13 грудня 2013 року задоволено позов заступника прокурора м. Івано-Франківська в інтересах виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити.

Постановлено зобов'язати ОСОБА_2 провести перебудову реконструйованої власної квартири АДРЕСА_1 у відповідність до погодженої проектної документації.( т. 2 а.с. 60-62)

15 січня 2014 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області по вказаній цивільній справі видано виконавчий лист.(т. 2 а.с. 159)

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції від 18.03.2014 року відкрито виконавче провадження №42552908 з виконання вищевказаного виконавчого листа.(т. 2 а.с.253)

06.03.2018 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції при виході на місце складено акт, яким встановлено, що рішення суду не виконано.(т. 2 а.с. 248)

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції від 15.03.2018 року за невиконання рішення суду на боржника ОСОБА_2 накладено штрафу розмірі 1700 грн.(т. 2 а.с. 246)

11.05.2018 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції при виході на місце повторно складено акт, яким встановлено, що рішення суду не виконано.(т. 2 а.с. 238)

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції від 11.05.2018 року за невиконання рішення суду на боржника ОСОБА_2 накладено штрафу розмірі 3400 грн.(т. 2 а.с. 236)

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції від 23.11.2018 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №0907/2-70/2011, виданого Івано-Франківським міським судом 15.01.2014 року, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 та ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження».(т. 3 а.с. 5)

Підставою для прийняття зазначеної постанови був висновок експерта Л.В. Босик про те, що об'єкт «Реконструкція з добудовою АДРЕСА_1» відповідає проектній документації РП-176-06, розробленій ТОВ «ФІДІЙ і К» м. Івано-Франківськ, 2006 року і погоджено головним архітектором м. Івано-Франківська п. І.Гаркотом, як коректура робочого проекту, розробленого ПП «АТЕЛЬЄ АРХІТЕКТУРИ» згідно виданого будівельного паспорта 24.07.2002 року №1172 на основі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №226 від 18.06.2002 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що ОСОБА_2 рішення у добровільному порядку не виконував, у зв'язку з чим постановами державного виконавця на нього було накладено штрафи.

Належних доказів на підтвердження наявності інших підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_2 не подав.

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відповідно до положень частини другої ст. 432 ЦПК України.

Обставини, на які посилається заявник як на підставу визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не є підставою у розумінні ст. 432 ЦПК України для визнання виданого на підставі рішення суду виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Твердження апелянта у скарзі про те, що його обов'язок щодо здійснення реконструкції квартири відсутній, що підтверджено відповідним експертним висновком, не заслуговують на увагу, оскільки рішення суду було виконано після відкриття виконавчого провадження та застосування до боржника штрафів за невиконання рішення суду, а відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України виконавчий документ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Не можуть бути прийняті до уваги і посилання апелянта, як на підставу скасування ухвали суду, на постанову старшого державного виконавця Івано-Франківського від 23.11.2018 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №0907/2-70/2011, оскільки зазначена обставина не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відповідно до ст. 432 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і не спростовують висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви.

Враховуючи вищенаведене та положення ст. 375 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 30 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 14 березня 2019 року