15.03.2019 Справа № 756/3573/19
Справа пр. №2-з/756/81/19
ун. №756/3573/19
У Х В А Л А

15 березня 2019 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., розглянувши заяву, подану ОСОБА_1, про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

До пред'явлення позову до суду ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що 12 березня 2019 року з інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно йому стало відомо, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 з 02 березня 2019 року зареєстровано за ПАТ "Укрсоцбанк".

Як стверджував заявник, указана квартира належить йому та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності та ніколи не передавалась в іпотеку ПАТ "Укрсоцбанк" чи будь-яким іншим особам.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що жодних іпотечних вимог (повідомлень) ні він, ні ОСОБА_2 не отримували, а в інформаційній довідці з Державного реєстру іпотек за договором іпотеки, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ "Укрсоцбанк", на який посилається державний реєстратор, зазначений зовсім інший об'єкт обтяження.

На думку заявника, у діях державного реєстратора ДП "Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" Мосійчук О.В. та ПАТ "Укрсоцбанк" наявні ознаки протиправних дій, внаслідок чого за ПАТ "Укрсоцбанк" незаконно зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Як стверджував заявник, невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист та поновлення його порушених прав, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

З цих підстав заявник просив суд до пред'явлення позову вжити заходів забезпечення позову, а саме: заборонити державним реєстраторам (у тому числі уповноваженим на такі дії нотаріусам) проводити будь-які реєстраційні дії стосовно квартири АДРЕСА_1 до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не наведено належних та допустимих доказів, які б свідчили, що ПАТ "Укрсоцбанк" вчиняє будь-які дії, спрямовані на відчуження чи підготовку до відчуження квартири АДРЕСА_1.

Зважаючи на викладене, підстави для забезпечення позову відсутні.

Суддя роз'яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.В. Андрейчук