ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Харків

справа № 615/92/18

провадження № 22-ц/818/1190/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Бурлака І.В., Бровченка І.О.

за участю секретаря - Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_3

відповідач: Огульцівська сільська рада Валківського району Харківської області, ПСП «Огульчанське»,

третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області, Приватного сільськогосподарського підприємства «Огульчанське», третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права на земельну частку (пай), з апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Валківського районного суду Харківської області, постановлене 27 вересня 2018 року, у складі судді Токмакової А.П., в залі суду в м. Валки,

встановив :

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом та з урахуванням уточнень просила визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Огульчанське» Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 28.07.1996 року, з невитребуваних/нерозподілених земельних часток (паїв) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що її донька ОСОБА_4 з 01.05.1994 року по 29.10.1997 року працювала механізатором в КСП «Огульчанське» Валківського району Харківської області, у зв'язку з чим була включена до списку членів КСП, які мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності. Але при звільненні в 1997 році, за невідомих позивачу обставин, її доньці не було видано Сертифікат про право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Огульчанське» Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. На час смерті була зареєстрована та фактично проживала зі своєю матір'ю - позивачем у справі за адресою: АДРЕСА_1.

В 2017 році при оформленні спадкових прав позивачу стало відомо, що прізвище її доньки зазначено в списку власників земельних часток (паїв), що додавався до Державного акту колективної власності по КСП «Огульчанське» серії НОМЕР_2 за № 277, але Сертифікат про право на земельну частку (пай) відсутній.

Згідно відповіді Валківської районної державної адміністрації Харківської області від 23.11.2017 р. № 01-44/2617 на заяву позивача про видачу Сертифікату на право на земельну частку (пай), було повідомлено про відсутність бланків Сертифікатів та роз'яснено право звернення до суду з відповідним позовом.

08.12.2017 року Державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району та області винесено постанову про відмову у видачі на ім'я позивача свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Огульчанське», через відсутність Сертифікату.

Позивач вказує, що вона, як спадкоємець за законом майна ОСОБА_4, яке складається з права на земельну частку (пай) в розмірі 6,37 умовних кадастрових гектарів на території Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області згідно списку доданого до Державного акту Серії НОМЕР_2, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки має право на успадкування спадкового майна та не має бажання відмовлятися від спадщини. Але через відсутність Сертифікату не має можливості реалізувати своє право в нотаріальному порядку, в зв'язку з чим змушена звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 27 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Огульчанське» Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області, з не витребуваних/не розподілених земельних часток (паїв), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 від 28.07.1996 року, виготовленого на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 96, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі представник ГУ Держгеокадастру у Харківській області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, вирішити питання щодо судових витрат.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу представник ГУ Держгеокадастру у Харківській області вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Зазначає, що ГУ Держгеокадастру у Харківській області відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України з 01.01.2013 року наділене повноваженнями з передачі у власність або в користування для всіх потреб, земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах області. Вказує, що відповідно до інформації наданої Міжрайонним управлінням у Валківському та Коломацькому районах ГУ Держгеокадастру у Харківській області, прізвище ОСОБА_4 в списку громадян - членів КСП «Огульчанське», що мають право на земельну частку (пай), відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 від 19.02.1996 року за № 96, значиться під № 277. Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Валківською РДА ПСП «Огульчанське» на ім'я ОСОБА_4 сертифіката на право на земельну частку (пай) зареєстровано не було. Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) по КСП «Огульчанське» проведено, інформація щодо участі ОСОБА_4 в розподіленні земельних ділянок в Управлінні відсутня. Вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано не взяті до уваги докази, а саме копії протоколів зборів уповноважених членів Огульчанського КСП та розпоряджень голови Валківської РДА, з яких вбачається, що процес розпаювання земель КСП «Огульчанське» розпочався з 1996 року; прізвище ОСОБА_4 спершу було внесено в список громадян на отримання Сертифікату на право на земельну частку (пай), про що свідчить запис в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), але сертифікат не видавався, що підтверджується відсутністю підпису громадянки про його отримання. Також вказує на те, що на підставі розпорядження голови Валківської РДА від 25.05.1998 року № 138 «Про усунення недоліків, допущених при паюванні земель колективних сільськогосподарських підприємств» загальними зборами уповноважених членів Огульчанського КСП від 19.02.2000 року було затверджено рішення: «… не включати в Уточнений список до Державного акту на право колективної власності на землю, у зв'язку з помилковим їх включенням певної кількості осіб, серед яких було прізвище ОСОБА_4 та затверджено Уточнений список - додаток до Державного акту на право колективної власності на землю, в якому прізвище ОСОБА_4 вже не значилось. Попередньо, рішенням зборів уповноважених членів Огульчанського КСП від 31.01.1998 року було затверджено рішення засідання правління Огульчанського КСП від 29.10.1997 року про виведення ОСОБА_4 з членів КСП за власним бажанням. Кім того, зазначають, що згідно з поясненнями Валківської РДА рішення загальних зборів уповноважених членів КСП «Огульчанське» від 26.12.1999 року та 19.02.2000 року не було скасовано і не було визнано протиправним, тому сільська рада підтримала колективне рішення зборів уповноважених членів Огульчанського КСП. Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_4 за життя не набула право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Огульчанське» Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області, а отже це право не може бути успадкованим.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_3 посилається на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, вимоги, викладені у скарзі не відповідають дійсності та чинному законодавству України. Вказує на те, що всупереч чинному законодавству Головне управління Держгеокадастру у Харківській області стверджує, що ОСОБА_4 за життя не набула права на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Огульчанське», а отже це право не може бути успадкованим, тоді як відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Зазначає, що ОСОБА_3є спадкоємицею за законом майна ОСОБА_4, яке складається з права на земельну частку (пай) в розмірі 6,37 умовних кадастрових гектарів на території Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області згідно списку доданого до Державного акту Серії НОМЕР_2, звернулася до нотаріату із заявою про прийняття спадщини. Має право на успадкування спадкового майна та не має бажання відмовлятися від спадщини. Звертає увагу суду на те, що невідомо ким та коли був втрачений сертифікат серії НОМЕР_3, виготовлений та зареєстрований 28.07.1996 року на ім'я ОСОБА_4.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ГУ Держгеокадастру у Харківській області не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 - донька позивача, працювала механізатором в колгоспі ім. Калініна з 01.05.1994 року по 29.10.1997 року, що підтверджується фотокопією трудової книжки серії НОМЕР_4, виданої 04.09.1978 року, та архівним витягом Валківської районної державної адміністрації Харківської області від 04.10.2017 р. за № 01-33/40, не спростовано відповідачами.

Згідно архівної довідки від 04.10.2017 р. № 01-34/16 Валківської районної державної адміністрації Харківської області рішенням зборів уповноважених членів колгоспу ім. Калініна с. Огульці (Протокол № 1 від 18.02.1993 р.) колгосп перетворений у колективне сільськогосподарське підприємство без зміни предмету діяльності і форми власності. Колективному сільськогосподарському підприємству присвоєна назва «Огульчанське». КСП «Огульчанське» є правонаступником колгоспу ім.Калініна. Рішенням загальних зборів уповноважених членів підприємства на базі КСП створене Приватне сільськогосподарське підприємство «Огульчанське» (Протокол №3 від 13.03.2000 р.), якому передане майно КСП «Огульчанське».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданим Люботинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 240.

На час смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та фактично проживала зі своєю матір'ю ОСОБА_3 - позивачем у справі за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить копія домової книги.

Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 96, на підставі рішення Огульцівської сільської ради народних депутатів № 147 від 12.12.1995 року земельну ділянку площею 2965,7 га передано у колективну власність КСП «Огульчанське» для ведення сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до довідки Міжрайонного управління в Валківському та Коломацькому районах Головного управління Держгеокадастру Харківської області від 07.12.2017 р. № 31-20-0.23,141-1073/121-17 вартість земельної частки (паю) по КСП «Огульчанське» розміром 6,37 умовних кадастрових гектарів станом на 01.01.2017 р. становить 82 944,15 грн.

За інформацією Міжрайонного управління у Валківському та Коломацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області прізвище ОСОБА_4 в Державному акті на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого КСП «Огульчанське» значиться за № 277.

Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Валківською районною державною адміністрацією на землі колишнього КСП «Огульчанське» на території Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області на ім'я ОСОБА_4 виготовлено та зареєстровано 28.07.1996 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3.

Згідно листа Міжрайонного управління у Валківському та Коломацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 31-20-0.23,142-770/121-17 від 26.09.2017 року сертифікат на ім'я ОСОБА_4 відсутній, про що свідчить запис в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), державний акт на ім'я ОСОБА_4 відсутній.

Із відповіді Валківської районної державної адміністрації від 23.11.2017 р. № 01-44/2617 на заяву позивача про видачу Сертифікату на право на земельну частку (пай), повідомлено про відсутність бланків Сертифікатів та роз'яснено право звернення до суду з відповідним позовом про визнання за нею права на земельну частку (пай).

Як вбачається із постанови Державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 08.12.2017 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_4 на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Огульчанське» Валківського району Харківської області через відсутність у неї Сертифікату на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. При цьому, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, в порядку ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно ч.1 ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст. 126 ЗК).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ № 720/95) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу № 720/95 право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з положеннями ч. ч. 9, 10 ст. 5 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) 1990 року кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Частинами 6, 7 ст. 6 ЗК України 1990 року передбачено, що при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації.

Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі.

Частина друга статті 23 ЗК України 1990 року визначала, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Матеріали справи дійсно містять розпорядження голови Валківської РДА від 25.05.1998 року № 138 «Про усунення недоліків, допущених при паюванні земель колективних сільськогосподарських підприємств» (т. 1 а.с. 130-131), на підставі якого, загальними зборами уповноважених членів Огульчанського КСП від 19.02.2000 року (т. 1 а.с. 106-117) було затверджено рішення не включати в Уточнений список до Державного акту на право колективної власності на землю, у зв'язку з помилковим їх включенням певної кількості осіб, серед яких було прізвище ОСОБА_4 та затверджено Уточнений список - додаток до Державного акту на право колективної власності на землю, в якому прізвище ОСОБА_4 вже не значилось.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що на час видачі Державного акту 12.12.1995 року ОСОБА_4 працювала в колективному сільськогосподарському підприємстві «Огульчанське», була включена до списку, який є додатком до Державного акту, отже набула право на земельний пай. ЇЇ наступне звільнення та виключення із списку не позбавляють її такого права, оскільки безпідставне невнесення до списку не позбавляє особу, яка була членом КСП на час паювання, права на земельну частку.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що померла ОСОБА_4 на час смерті мала право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Огульчанське» Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області відповідно до Сертифікату серії НОМЕР_3, який в передбаченому законом порядку зареєстрований, дані про його скасування відсутні, а тому має право на земельну частку (пай).

Оскільки доводи апеляційної скарги представника ГУ Держгеокадастру у Харківській області висновки суду не спростовують і не свідчать про наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду, апеляційний суд у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Валківського районного суду Харківської області, постановлене 27 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - І.В. Бурлака

І.О. Бровченко