Справа № 404/7894/18
Номер провадження 2/404/3739/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючої судді - Панфілової А.В.

при секретарі - Проскурні О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторно ( транспортно) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 87973 грн. 61 коп. та витрат на послуги аварійного комісара в сумі 695 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 29.07.2016 року, рухаючись в м. Кропивницькому, керуючи транспортним засобом БМВ д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості для руху, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст. 124 КУпАП.

На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2016 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_3, що належить ОСОБА_2

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту МТСБУ/37379/16 (о) про оцінку автомобіля НОМЕР_3 та складає 97551,90 грн.

Зазначена шкода особисто винуватцем не була відшкодована потерпілій особі.

Власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування звернувся до моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АІ/9426469 з терміном дії - з 02.04.2016 до 01.04.2017 р.

Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій передбачені актами цивільного законодавства.

Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), регулюються дані правовідносини.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У зв'язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 24 березня 2017 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 87278,61 грн. (копія наказу МТСБУ № 2504 від 24.03.2017р. про сплату та копія платіжного доручення № 2504рв від 24.03.2017 р.

Ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Також, МТСБУ додатково понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 695,00 грн.

Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону, після проведення виплати ОСОБА_2 у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1

24.03.2017 р. № 3/1-05/7052 МТСБУ звернулось до ОСОБА_1 з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення, а тому просить задовольнити позов повністю.

До судового засідання від позивача надано заяву про розгляд справи у відсутність їх представника та підтримання позову ( а.с. 67).

Відповідач надав відзив на позовну заяву з посиланням, що відповідно до заяви від 23.12.2016 р. та платіжного доручення №2504 від 24.03.2017, доданих до позовної заяви МТСБУ виплатило ОСОБА_2 відшкодування матеріального збитку в сумі 87278,51 грн.

При цьому, ОСОБА_2 до МТСБУ були подана ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2016р., в якій вказано, що 29.07.2016 відповідач, керуючи автомобілем БМВ здійснив зіткнення з автомобілем Мазда, який належить ОСОБА_3 та яким керував, на підставі довіреності водій ОСОБА_4 С (ОСОБА_4).

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 15.03.2018 по справі №404/3119/ 17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди завданої ДТП встановлено, що за довіреністю від 20 жовтня 2010 року, ОСОБА_4 уповноважено керувати транспортним засобом з правом тимчасового використання за межами України, за умови отримання відповідного свідоцтва в органах ДАІ, а також, розпоряджатися (продавати, обміняти, здати в оренду) належним ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого Вінницьким МРЕВ ДАІ УМВС України у Вінницькій області, 23 листопада 2007 року, легковим автомобілем марки «MAZDA 323».

На час коли сталась дорожньо - транспортна пригода автомобіль знаходився у м. Кропивницькому, свідоцтво про реєстрацію автомобіля знаходилось у ОСОБА_4.

Зазначено, що доводи ОСОБА_4, що він на законних підставах користувався автомобілем, який належить ОСОБА_3, відповідачем не спростовані. А отже, висновок суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що в результаті дорожньо -транспортної пригоди ОСОБА_4 спричинено моральну шкоду яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із пошкодженням недешевої речі, яку йому було передано власником у користування і на продаж якої позивач мав повноваження від власника.

Обставини, встановлені постановою апеляційного суду Кіровоградської обл. від 15.03.2018 по справі №404/3119/ 17 стосовно відповідача згідно п. 5 cт. 82 ЦПК України є преюдиційними.

Отже, на час коли сталась дорожньо - транспортна пригода ОСОБА_2 на законних підставах автомобілем, який належить ОСОБА_3 не користувався, тому право вимоги на відшкодування збитку не набув.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, щ передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Cт. 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння. Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб'єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб'єктами, хто його оточує.

Тобто, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до cт. 396 ЦК України правила про захист права власності, встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно з вини третіх осіб завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі cт. 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Тобто, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі.

Відповідно до п. 1.3 cт. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" потерпілим є юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

П. 1.6 т. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що власники транспортних засобів - це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Отже, у розумінні cт. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_4 є як власником транспортного засобу, оскільки правомірно експлуатував його на законних підставах, так і потерпілою особою, оскільки його майну заподіяна шкода.

Про те, МТСБУ в порушення вимог cт. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування матеріального збитку в сумі 87278,51 грн. виплатило ОСОБА_2.

Згідно зі cт. 993 ЦК України, cт. 2 7 Закону України "Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (cт. 1191 ЦК України).

Вимогу МТСБУ про стягнення коштів в порядку регресу, які були виплачені особі, що не набула право вимоги на відшкодування збитку, відповідач вважає безпідставною.

До судового засідання представником відповідача надано клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримку позиції , викладеній у відзиві (а. с. 75 ).

Згідно ст.223 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 29.07.2016 року, рухаючись в м. Кропивницькому, керуючи транспортним засобом БМВ д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості для руху, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст. 124 КУпАП.

На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2016 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_3.

Відповідно до ч.5 ст. 82 ЦПК України , вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили , є обов»язковими для суду , що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи , стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду , лише в питанні чи мали місце ці події та чи вчинені вони цією особою.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту МТСБУ/37379/16 (о) про оцінку автомобіля НОМЕР_3 складає 97551,90 грн.

Зазначена шкода особисто винуватцем не була відшкодована потерпілій особі.

Сам позивач у зверненні до відповідача ( а.с. 32) вказує , що власник пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_3 зазнав матеріальної шкоди. Належність майна останньому підтверджується і даними Звіту про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу ( а.с. 11-30).

Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій передбачені актами цивільного законодавства.

Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , регулюються дані правовідносини.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV від 01.07.2004 р. (надалі -Закон N 1961-IV), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до абз. «г» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно з положеннями підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до правового висновку Верховного суду України, який міститься у постанові від 13.02.2014 року неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

При винесенні рішення, суд керується ст.13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю, оскільки МТСБУ здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , але позивач без достатніх на те правових підстав дані кошти виплатив за заявою, як вказує в позові власника транспортного засобу ОСОБА_2 ( а.4) та відповідно до платіжного доручення провів йому виплату шкоди в розмірі 87278,61грн ( а.с. 9).

Позивач отримав заяву ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування від моторного (транспортного) страхового бюро України до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АІ/9426469 з терміном дії - з 02.04.2016 до 01.04.2017 р. із зазначенням страхувальника іншої особи ОСОБА_4 ( а.с. 5).

Останній в межах іншої справи № 404/3119/17 ( а.с. 54-58, 71-74) довів , що він на законних підставах користувався вказаним автомобілем на підставі довіреності , отриманої від власника ОСОБА_3 .

За вказаних обставин позов є безпідставним та необґрунтованим і задоволенню не підлягає повністю.

Згідно ст. ст.134,142ЦПК України, у зв»язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами.

Керуючись статтями11,395, 396,993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, статтями 22, 29, 33, 35, 38 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст.13, 134-142, 263,265,268 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову Моторного ( транспортного) страхового бюро України ( 02002, м. Київ, Русанівський бульвар - 8, код ЄДРПОУ- 21647131) до ОСОБА_1( 25009, АДРЕСА_1, ІПН- НОМЕР_4 ) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, відмовити повністю .

Судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького Апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення .

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда