ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
15 березня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого судді Макарова М.О.
суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, скасування реєстрації, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
В С Т А Н О В И Л А:
У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася із позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, скасування реєстрації, визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені в повному обсязі. Визнано недійсним заповіт, складений 11 квітня 2008 року ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 828, відповідно до якого ОСОБА_4 заповідала квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5. Визнано на ј частину недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 14 липня 2011 року на ѕ частини квартири АДРЕСА_2 на імя ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4, що померла 14 травня 2010 року. Скасувано реєстрацію права власності на імя ОСОБА_1 на ј частину квартири АДРЕСА_2. Визнати за ОСОБА_2 право власності на ј частину квартири АДРЕСА_2. При цьому, судом першої інстанції було поновлено строк позовної давності для звернення позивачки із позовом до суду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2018 року - скасовано; у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, скасування реєстрації, визнання права власності в порядку спадкування за законом і стягнення судових витрат відмовлено.

26 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, а тому, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та ухвалення у справі додаткової постанови, якою стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1812,90 грн., сплачені апелянтом за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1812,90 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

ОСОБА_6