Постанова

Іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 486/1033/16-ц

провадження № 61-32866св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 вересня 2017 року у складі головуючого-судді Франчук О. Д. та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 08 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Локтіонової О. В., Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом») про зобов`язання виконати умови договору та вчинити певні дії.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що за умовами договору безстрокової цільової позики № 236/15, укладеного з відповідачем 27 жовтня 2015 року, вона отримала безстрокову цільову позику в розмірі 547 400 грн з метою придбання квартири. Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що позичальник до 01 лютого 2016 року повертає позикодавцю частину позики шляхом передачі відступного у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Зарахування вартості квартири у рахунок позики здійснюється протягом п`яти днів з дати підписання договору про відступне, решта суми позики повертається до 01 листопада 2035 року, щомісячно, рівними частинами шляхом утримань із заробітної плати. Проте на її неодноразові звернення з проханням укласти договір про відступне, вона отримала відмову ДП «НАЕК «Енергоатом» через незгоду відповідача з оцінкою квартири.

Посилаючись на те, що відмова ДП «НАЕК «Енергоатом» укласти договір про відступне шляхом передачі квартири АДРЕСА_1 , порушує її права позичальника, ОСОБА_1 просила зобов`язати відповідача укласти з нею такий договір та зарахувати вартість вищевказаної квартири в якості часткового погашення суми позики.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач у визначені договором позики строки не вчинила дій щодо передачі відповідачу квартири у якості відступного, а тому відсутні підстави для задоволення її позовних вимог.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 08 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 вересня 2017 року залишено без змін.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, унаслідок чого ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалені у справі судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів першої та апеляційної інстанції не відповідають вимогам закону. Суди попередніх інстанцій послалися лише на загальні норми права, не врахувавши Положення ДП «НАЕК «Енергоатом» від 25 червня 2012 року про напрямки та порядок поліпшення житлових умов працівників ДП «НАЕК «Енергоатом», яке є спеціальною нормою права; не в повній мірі дослідили надані сторонами докази, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, не надали їм належної оцінки, унаслідок чого дійшли помилкових висновків щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У поданому 12 лютого 2018 року відзиві, ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувані нею судові рішення без змін, посилаючись на те, що саме позивач не виконала умови договору позики щодо повернення частини позики шляхом передачі відступного, унаслідок чого було прийнято спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету підприємства про виключення з договору позики умови щодо погашення ОСОБА_1 частини позики шляхом передачі займаного жилого приміщення АДРЕСА_1 .

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

31 травня 2018 року справу № 486/1033/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ДП «НАЕК «Енергоатом» про зобов`язання виконати умови договору та вчинити певні дії передано до Верховного Суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що 15 жовтня 2015 року адміністрацією та профспілковим комітетом відокремленого підрозділу ДП «НАЕК «Енергоатом» «Южно-Українська АЕС» прийнято рішення № 199 про надання ОСОБА_1 цільової безвідсоткової позики для придбання двокімнатної квартири на вторинному ринку житла міста Южноукраїнська Миколаївської області в розмірі 547 400 грн.

27 жовтня 2015 року між ДП «НАЕК «Енергоатом» та ОСОБА_1 був укладений договір безвідсоткової цільової позики № 236/15, відповідно до умов якого позивач отримала позику в сумі 547 400 грн для придбання квартири АДРЕСА_2 .

08 грудня 2015 року між сторонами укладеного додаткову угоду № 1, якою внесено зміни до пункту 1.1 договору безвідсоткової цільової позики й погоджено іншу квартиру, на придбання якої надано позику, а саме квартиру АДРЕСА_3 .

У пункті 4.1 договору безвідсоткової цільової позики сторони визначили, що позичальник ОСОБА_1 зобов`язується повернути позикодавцю ДП «НАЕК «Енергоатом» частину позики до 01 лютого 2016 року шляхом передачі відступного у вигляді квартири АДРЕСА_1 , на умовах встановлених договором про відступне. Зарахування зустрічних однорідних вимог здійснюється ДП «НАЕК «Енергоатом» протягом п`яти днів з дня підписання договору про відступне. Решту позики ОСОБА_1 зобов`язується повернути з 01 лютого 2016 року до 01 листопада 2035 року щомісячно рівними частинами шляхом здійснення утримань з її заробітної плати.

Пунктами 4.5, 5.2, 6.1 договору безвідсоткової цільової позики встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань по термінах та порядку повернення позики, ДП «НАЕК «Енергоатом» має право в односторонньому порядку на свій розсуд скоротити передбачений договором строк повернення позичальником отриманої позики, а позичальник, у цьому випадку, зобов`язується виконувати повернення позики у встановлений позикодавцем, згідно з письмовим повідомленням, термін. У випадку виникнення заборгованості по поверненню позики в розмірі, що вдвічі перевищує розмір щомісячного платежу, позичальник зобов`язується письмово погодити з позикодавцем порядок та умови погашення заборгованості шляхом укладення додаткової угоди до цього договору. Усі зміни та доповнення до цього договору вносяться за згодою сторін та оформляються в письмовому вигляді, за винятком випадків, передбачених пунктом 4.5 цього договору.

05 лютого 2016 року та 01 березня 2016 року комісією представників ДП «НАЕК «Енергоатом» та ОСОБА_1 здійснено обстеження квартири АДРЕСА_1 .

Договір про відступне між сторонами не укладався.

25 березня 2016 року ДП «НАЕК «Енергоатом» повідомило ОСОБА_1 про порушення умов договору безвідсоткової цільової позики щодо передачі позикодавцю квартири АДРЕСА_1 шляхом укладення договору про відступне, з урахуванням чого запропоновано позичальнику укласти додаткову угоду з метою узгодження порядку та умов погашення заборгованості.

17 травня 2016 року прийнято спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету відокремленого підрозділу ДП «НАЕК «Енергоатом» «Южно-Українська АЕС» № 77, яким внесено зміни до пункту 3 додатку 2 «Додаткового списку висококваліфікованих працівників відокремленого підрозділу ДП «НАЕК «Енергоатом» «Южно-Українська АЕС» для надання позик на придбання квартир на вторинному ринку житла міста Южноукраїнська Миколаївської області в 2015 році», затвердженого спільним рішенням профспілкового комітету та адміністрації підприємства від 15 жовтня 2015 року № 198, та виключено умови щодо погашення ОСОБА_1 частини позики шляхом передачі підприємству займаного жилого приміщення АДРЕСА_4 .

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 600 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

Отже, відступне має бути оформлено договором, в якому вказуються розмір відступного, порядок та строк його надання.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Встановивши, що позивач у визначений договором безвідсоткової цільової позики строк не повернула відповідачу частину позики шляхом передачі відступного у вигляді квартири АДРЕСА_1 , унаслідок чого відокремлений підрозділ ДП «НАЕК «Енергоатом» «Южно-Українська АЕС» прийняв рішення про скасування умов погашення ОСОБА_1 частки позики шляхом передачі відповідачу, займаного нею жилого приміщення, місцевий суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, керуючись положеннями статей 526, 600, 610 - 612 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Суди повно і всебічно дослідили наявні у справі докази та дали їм належну правову оцінку, правильно встановили обставини справи, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального і процесуального права.

Доводи заявника в касаційній скарзі про те, що Положення про напрямки та порядок поліпшення житлових умов працівників ДП «НАЕК» «Енергоатом» від 25 червня 2012 року, в частині строків укладання договору про відступе (протягом трьох місяців з дати надання останньої частки позики), має вищу юридичну силу ніж ті строки, що прописані в пункту 4.1 договору безвідсоткової цільової позики від 27 жовтня 2015 року, є безпідставними, оскільки зазначений договір укладений з дотриманням принципу свободи договору (статті 6, 627 ЦК України), є дійсним, а тому відповідно до статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання.

Доводи ОСОБА_1 , наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування рішення судів попередніх інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 08 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. О. Кузнєцов
В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко