Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1787/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Левка Т.Ю., секретар судових засідань Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить розірвати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 через невиконання набувачем своїх обов`язків; просить скасувати запис про реєстрацію права власності відповідача на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами та визнати право власності на Ѕ частину житлового будинку за нею як попереднім власником.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач заперечив обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, та просить суд відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи.

Сторона позивача подала до суду письмову заяву, у якій просить провести судовий розгляд справи без участі сторони позивача. Позов підтримують та просять задовольнити його на вказаних у позовній заяві та заявах по суті справи підставах.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду письмову заяву, за змістом якої не підтримав поданий раніше відзив та у якій просить розглянути справу за його відсутності у судовому засіданні. У заяві просив задовольнити позовні вимоги позивачки, а саме розірвати договір довічного утримання, визнати право власності за позивачкою на Ѕ частину будинку з надвірними спорудами.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 30.06.2005 року подружжя ОСОБА_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (позивач у справі) уклали із сином ОСОБА_2 (відповідач) договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори, зареєстрований за №1587.

За умовами договору позивачка та її чоловік передали у власність відповідачу належний їм на праві власності цілий жилий будинок по АДРЕСА_1 , а відповідач зобов`язався забезпечити батькам харчування, одяг, паливо, а в разі хвороби лікування, догляд та іншу необхідну допомогу і надавати батькам право пожиттєво, безкоштовно проживати у вказаному будинку. Вартість матеріального забезпечення оцінено сторонами у триста гривень щомісячно.

Таким чином, між учасниками справи на підставі Договору довічного утримання від 30.06.2005 року виникли правовідносини, врегульовані, зокрема, Гл.15 ЦК України.

Відповідно до загальних положень про виконання зобов`язання (ст.526 ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.744 (Глава 15) ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Відтак зобов`язання за договором довічного утримання, сторонами якого були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , припинено.

Зобов`язання за договором довічного утримання, сторонами якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , не припинилося та триває.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 неналежно виконував обов`язки за умовами Договору, всупереч умовам Договору не надавав і не надає щомісячного утримання, не забезпечує право позивача ОСОБА_1 на безперешкодне проживання та користування будинком.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи та відповідні їм норми цивільного права суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і вимогу про розірвання договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить задовольнити.

Крім того, законом встановлено правові наслідки розірвання договору довічного утримання.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.756 ЦК України, «у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення».

Таким чином, Рішення суду про розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є рішенням суду, на підставі якого відбувається набуття відчужувачем за договором в даному випадку позивачем ОСОБА_1 - права власності на майно, яке було ним за договором передано в даному випадку на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на житловий будинок відповідно до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно є, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що застосування судом визначених законом правових наслідків розірвання договору довічного утримання, а саме висновок суду у рішенні про набуття відчужувачем права власності на майно, яке було ним за договором передано, є необхідним для забезпечення належного виконання рішення в частині державної реєстрації поновленого речового права.

Відтак, суду задля ефективного захисту права позивача, про що позивач просив суд, слід забезпечити поновлення на підставі закону речового права та визнати право власності позивача на Ѕ частину житлового будинку і скасувати запис про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, суд керується положенням ч.1 ст.141 ЦПК України, за якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки справа розглянута по суті з прийняттям рішення суду по суті спору, прийнято рішення про обґрунтованість позову та задоволення його у повному обсязі, відтак у відшкодування понесених позивачем судових витрат (судовий збір у розмірі 768,40 грн, а.с.1) з відповідача на користь позивача слід стягнути 768,40 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10,12, 13, 18, 81, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Договір довічного утримання, укладений 30.06.2005 року у м.Виноградів між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори, зареєстрований за №1587, - розірвати у зв`язку з неналежним виконанням набувачем ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , обов`язків за договором.

Скасувати запис про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 768,40 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийТ. Ю. Левко