Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №753/10453/19

Провадження №2/377/279/19

17 жовтня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Прядко Н.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

У С Т А Н О В И В:

24 травня 2019 року до Дарницького районного суду м. Києві надійшла позовна заява, у якій позивач просить:

- розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 08 грудня 2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1885;

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 8000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 грудня 2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1885. Під час шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні стосунки сторін не склались через різні погляди на шлюб та сім`ю, між сторонами втрачено фізичні та духовні зв`язки. З грудня 2018 року шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинились, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ст.180 СК України відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дочки, розмір яких повинен становити 8000 гривень.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року справу № 753/10453/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів передано на розгляд за підсудністю до Славутицького міського суду Київської області, яка надійшла на адресу суду 25 вересня 2019 року.

Ухвалою судді від 26 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 17 жовтня 2019 року.

У підготовче засідання позивач та відповідач не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю та задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 08 грудня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, копія якого долучена до справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 08 грудня 2012 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 1885. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_2 , дружині ОСОБА_1 .

Під час шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач, мати - позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи.

Як вбачається із змісту позовної заяви, шлюбні відносини у позивача та відповідача не склалися. У сторін різні погляди на шлюб та сім`ю, між сторонами втрачено фізичні та духовні зв`язки. Фактично сім`я розпалася, з грудня 2018 року шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинились, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як вбачається з позовної заяви, дочка після розірвання шлюбу залишається проживати разом з позивачем. Спору щодо розподілу спільного майна немає.

У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В заяві позивач зазначила, що після розірвання шлюбу вона бажає залишити прізвище ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов`язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку.

Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

За правилом ч. 2 цієї статті Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як зазначено у ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно довідки ТОВ «Агро-Промінвест» від 17.05.2019 року ОСОБА_1 працює у даному товаристві з 01.04.2019 року та займає посаду менеджера з адміністративної діяльності.

Довідки про доходи позивач та відповідач суду не надали.

Як вбачається з позовної заяви позивач та відповідач домовились, що сума аліментів на утримання дитини складатиме 8000 гривень.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі 8000 гривень щомісячно на дитину є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не буде порушувати майнові права дитини.

У відповідності до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки в розмірі 8000 грн. щомісячно є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач подав заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 384 гривні 20 копійок, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до положень ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 200, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 08 грудня 2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1885.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище дружини ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 8000 гривень щомісяця, починаючи з 24 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384 гривні 20 копійок.

Управлінню казначейства у Дарницькому районі м. Києва повернути ОСОБА_1 384 гривні 20 копійок сплаченого судового збору при поданні позову згідно копії квитанції № N0PYZ5494M від 17.05.2019 року, оригінал якої зберігається в матеріалах даної цивільної справи № 753/10453/19, провадження № 2/377/279/19.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2019 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька