Справа № 487/1948/15-ц
Провадження № 2/487/933/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Біцюка А.В., за участю секретаря Демиденко Н.В., розглянувши справу, за позовною заявою ОСОБА_1 (м. Миколаїв, провулок 3-й Прибузький, буд. 86/3) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: м. Миколаїв, вул. 3-тя Слобідська (Дзержинського), буд. 121) про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

12.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовною заявою до ОСОБА_2, в якій, посилаючись на відсутність добровільної сплати боргу відповідачем, просить суд:

1. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 260 040, 00 грн. (двісті шістдесят тисяч сорок гривень), а також судові витрати у розмірі 2 604, 00 гривні.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 13.08.2012 року між ним та ОСОБА_2 укладений договір позики, згідно якого останній отримав гроші в розмірі 80 000, 00 гривень (десять тисяч доларів). На підтвердження укладання цього договору відповідач надав розписку, де вказав що він 13.08.2012 року взяв у ОСОБА_1 в борг грошову суму у розмірі 80 000 гривень (десять тисяч доларів), зобовязується повернути гроші за вимогою у 2014 році. Крім того зазначав, що позика надавалась в іноземній валюті долари США. У відповідності до ст.ст. 526,1046-1053 ЦК України сума позики становить 260 040,00 гривень (з розрахунку 10 000 дол. США ? 2604 грн. офіційний курс гривні за 100 дол. США станом на 16.02.2015 рік). Оскільки, добровільно відповідач свою заборгованість не погасив, позивач змушений звернутись до суду.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.05.2015 року по справі № 487/1948/15-ц, провадження № 2/487/1308/15 (далі- Заочне рішення) позовні вимоги ОСОБА_1Я задоволено в повному обсязі.

01.10.2018 року до канцелярії суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 про перегляд Заочного рішення, в якій останній посилаючись на те, що він не отримував від ОСОБА_1 позику в розмірі 80 000 грн. (десять тисяч доларів) та у вказаній розписці не розписувався, просив скасувати Заочне рішення.

У своїй заяві від 26.10.2018 року ОСОБА_1Я зазначив, що на виконання Заочного рішення відповідачем на розрахункову картку/рахунок позивача в АТ КБ «Приватбанк» загалом перераховано 3 522, 12 грн., що свідчить про прийняття зазначеного рішення до виконання.

На підставі ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.11.2018 року по справі № 487/1948/15-ц (провадження № 2-п/487/70/18) Заочне рішення скасовано, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 про відкриття провадження був повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 про відкриття провадження був повідомлений, відзив суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з оригіналу розписки (а.с. 21) 13.08.2012 року ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 80 000, 00 гривень (десять тисяч доларів), які зобовязується повернути за вимогою позивача у 2014 році.

Згідно ст. 1047 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається із оригіналу розписки (а.с. 21) сума позики у розмірі 80 000 грн. (десять тисяч доларів) була передана відповідачу за місцем проживання в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

За такого, суд дійшов висновку, що між ОСОБА_1 з одного боку (позикодавець) та ОСОБА_2 з іншого боку (позичальник) укладено договір позики.

28.01.2015 року позивач на адресу відповідача надіслав повідомлення про виконання взятих на себе зобовязань з повернення отриманих грошових коштів протягом тридцяти днів з моменту отримання вказаного повідомлення.

Взяте на себе зобовязання, за договором позики, по поверненню ОСОБА_1 боргу, вказаному у розписці, ОСОБА_2 не виконав, про що свідчить наявний у позивача оригінал розписки.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи, що грошові кошти за договором позики були надані ОСОБА_2 у іноземній валюті в розмірі 10 000 дол. США, то борг підлягає поверненню у зазначеному розмірі.

Відповідно до довідки № 09-031/575 від 17.02.2015 року, наданої виконуючим обовязків начальника управління Національного банку України в Миколаївській області, станом на 16.02.2015 рік офіційний курс української гривні за 100 дол. США становив 2604 грн. Таким чином сума боргу, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики становить 260040,00 грн.

Як вбачається із виписки по надходженням по картці/рахунку № 394043, відкритої на імя позивача, 24.12.2015 року та 24.02.2016 року на вказану картку зараховано борг з ОСОБА_2 на виконання Заочного рішення (провадження № 2/487/1308/15) на загальну суму 3 522, 12 грн., що підтверджується ОСОБА_1

За такого, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача частково, а саме зменшити суму стягнення за договором позики з урахуванням сплачених коштів (260040,00 - 3 522, 12)= 256 517, 88 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом не береться до уваги посилання відповідача на те, що позику в сумі 80 000, 00 грн. (десять тисяч доларів) він не отримував та у розписці від 13.08.2012 року не ставив свій підпис, оскільки ОСОБА_2 не надав суду жодних доказів, які б підтвердили цей факт.

Оскільки, при подачі позовної заяви до суду, позивачем сплачено судовий збір, що відноситься до судових витрат, а частину коштів на погашення боргу перед ОСОБА_1 відповідачем було перераховано вже після звернення позивача до суду, то на підставі ч. 3. Ст.. 142 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі- 2604,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10- 12, ч. 3 ст. 142, 263- 265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: м. Миколаїв, вул. 3-тя Слобідська (Дзержинського), буд. 121) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (м. Миколаїв, провулок 3-й Прибузький, буд. 86/3; РНОКПП: НОМЕР_1), суму боргу за договором позики в розмірі 256 517, 88 (двісті пятдесят шість тисяч пятсот сімнадцять гривень 88 копійок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: м. Миколаїв, вул. 3-тя Слобідська (Дзержинського), буд. 121) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (м. Миколаїв, провулок 3-й Прибузький, буд. 86/3; РНОКПП: НОМЕР_1), судовий збір у розмірі 2604,00 (дві тисячі шістсот чотири) гривні.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або до того ж суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 12.03.2019 року.

Суддя А.В. Біцюк