Справа № 753/3225/18
Головуючий у суді першої інстанції: Мицик Ю.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року Київським апеляційним судом в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Кибукевич О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Янчука Анатолія Анатолійовича, подану в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс-Банк», на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2019 року, ухваленого у складі судді Мицик Ю.С., у справі № 753/3225/18 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Правекс-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Зазначило, що 25 червня 2005 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 17 000,00 доларів США із кінцевим терміном повернення заборгованості 25 червня 2025 року. Того ж дня між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за умовами якого остання зобов`язалася перед банком відповідати за виконання ОСОБА_1 зобов`язань по кредитному договору. Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, ПАТ КБ «Правекс-Банк» просило стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 13 249,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 23 січня 2018 року еквівалентно 382 575,48 грн., яка складається із заборгованості із сплати кредиту у сумі 9 323,77 доларів США та заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 3 925,23 доларів США.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2019 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 249,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23 січня 2018 року становить 382 575,48 грн. У задоволені позовних вимог ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 5 739,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2019 року, адвокат Янчук А.А., який діє в інтересах ПАТ КБ «Правекс-Банк», подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції в частині відмови солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_2 скасувати та ухвалити нове рішення яким задовольнити позов у повному обсязі. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про припинення поруки ОСОБА_2 у звязку з пропуском шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки в договорі поруки було визначено строк його дії до 25 червня 2028 року.

19 липня 2019 року ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу. Просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Зазначила, що останній платіж за умовами кредитного договору ОСОБА_1 здійснила в липні 2014 року, а позов подано до суду лише в лютому 2018 року, тобто з пропуском трьохрічного терміну позовної давності. Звертає увагу суду на те, що в договорі поруки зазначено термін його дії, а не строк, про який йдеться у ч. 4 ст. 559 ЦК України, а тому, суд дійшов вірного висновку про припинення поруки у зв`язку з пропуском шестимісячного строку.

В судовому засіданні Ковалевський Є.В., який діє в інтересах ПАТ КБ «Правекс-Банк», апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечували. Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення,заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи,25 червня 2005 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №766-008/05Р, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті на загальну суму 17 000,00 доларів США зі сплатою 12% процентів річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 25 червня 2025 року, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти шляхом внесення грошових коштів рівними частинами в сумі 71 долар США щомісяця, до «10» числа наступного місяця (т.1, а.с. 8-11).

Згідно з п. 4.4. кредитного договору сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості по кредиту і по сплаті процентів за користування грошовими коштами понад 10 календарних днів, строк користування грошовими коштами, визначений в п. 1.2. цього договору, припиняється достроково, на 11-й день прострочення. Про припинення строку користування грошовими коштами банк письмово повідомляє позичальника.

Згідно з п.6.1.7 кредитного договору в разі настання подій, вказаних в п.4.4 даного договору, позичальник зобов`язаний достроково погасити заборгованість за кредитом та процентами в повному обсязі, а також сплатити пеню та штраф.

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №766-008/05Р від 25 червня 2005 року між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №766-008/05Р, за умовами якого остання зобов`язалася нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 766-008/05Р (т.1, а.с. 18-19).

ОСОБА_1 належним чином не виконала умови кредитного договору, в зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка згідно наданого банком розрахунку станом на 15 грудня 2017 року становить 13 249,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 23 січня 2018 року становить 382 575,48 грн., з яких: 9 323,77 доларів США - сума заборгованості за кредитом, 3 925,23 доларів США - сума заборгованості за процентами (т.1, а.с. 24-27).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Правекс-Банк» та стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором №766-008/05Рвід 25 червня 2005 року, яка відповідно до наданих ним розрахунків становить 13 249,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 23 січня 2018 року становить 382 575,48 грн., стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» судовий збір у сумі 5 739,00 грн. У задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено, при цьому, суд виходив з того, що позивач пропустив шестимісячний строк пред`явлення вимог до поручителя, в зв`язку з чим порука ОСОБА_2 припинилася.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на положення другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України можна зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку (постанова Великої Палати Верховного Суду України від 13 червня 2018 року № 14-145цс18 у справі № 408/8040/12).

Договором поруки від 25 червня 2005 року №766-008/05Р не було визначено строку припинення поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, останній черговий платіж було здійснено ОСОБА_1 в липні 2014 року. А відтак, враховуючи положення п.п. 4.4., 6.1.7. кредитного договору, у ОСОБА_1 з 21 серпня 2014 року виникло зобов'язання достроково повернути кредит та сплати проценти за користування кредитом.

З даним позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулося до суду лише в лютому 2018 року, тобто, з пропуском установленого ч. 4 ст. 559 ЦК України строку.

Таким чином, оскільки позивач пропустив шестимісячний строк пред`явлення вимог до поручителя ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про припинення поруки та відмовив у задоволенні вимог позивача до ОСОБА_2 .

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що в договорі поруки встановленого строк дії поруки.

Так, п. 4.1 договору поруки встановлено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 25 червня 2028 року. Разом з тим, зазначення в договорі про його дію до певної дати не підпадає під визначення строку, закріплене ч. 1 ст. 251 ЦК України.

Врахувавши, що строк виконання зобов`язань в повному обсязі настав для ОСОБА_1 з 21 серпня 2014 року, а з позовом до суду про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_2 позивач звернувся в лютому 2018 року, суд дійшов правильного висновку про те, що порука ОСОБА_2 припинена.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 375 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для його скасування, тому підлягають відхиленню.

В частині вирішення вимог до позичальника ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не оскаржене. А тому, у суду апеляційної інстанції згідно положень ст. 367 ЦПК України відсутні підстави для перегляду рішення в цій частині.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Янчука Анатолія Анатолійовича, подану в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс-Банк», залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 15 жовтня 2019 року

Суддя-доповідач

Судді