Справа № 288/718/19
Провадження № 2/288/378/19
15 жовтня 2019 року смт. Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Рудник М. І.,
за участю секретаря судових засідань Франчук Ю.О.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, процентів за користування чужими коштами та неустойки (пені),
ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) про стягнення боргу, процентів за користування чужими коштами та неустойки (пені), в якому вказує, що вона являється фізичною особою підприємцем, займається зокрема роздрібною торгівлею будівельними матеріалами.
11 січня 2016 року ОСОБА_3 придбав у її магазині телевізор «Samsung 40» вартістю 13 590 гривень 00 копійок. Ними було домовлено про оплату за товар з відстрочкою до 11 серпня 2016 року, вказані обставини підтверджуються розпискою відповідача.
Позивач виконала свій обов`язок, передала товар відповідачу, однак останній по даний час сплатив за товар лише 2 720 гривень, а боргу залишилось 10 870 гривень. Починаючи з 01 лютого 2016 року оплата не здійснювалась.
У розписці зазначено: сторона зобов`язання боржник зобов`язується виплатити суму боргу 13 590 гривень.
Отже, між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики й розписка свідчить про його укладення.
Таким чином, видана відповідачем розписка у розумінні Цивільного Кодексу України є договором позики.
Оскільки відповідач в установлений договором строк не повернув борг в сумі 7 850 гривень, з нього, крім основного боргу з урахуванням індексу інфляції, на користь позивача необхідно стягнути пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України з розрахунку зазначеної суми заборгованості, а також три проценти річних від простроченої суми.
Що стосується інфляційних втрат, розраховується за формулою: (індекс інфляції) добуток щомісячних індексів за відповідний період (збитки від інфляції) = (сума боргу) х (індекс інфляції) / 100% - (сума боргу).
Період розрахунку 01 лютого 2016 року - 08 травня 2019 року, сума боргу - 10 870 гривень 00 копійок, сума боргу з інфляцією 15 469 гривень 89 копійок, інфляційне збільшення боргу - 4 599 гривень 89 копійок.
Борговий період розрахунку пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання становить: 07 червня 2017 року 04 вересня 2018 року, сума заборгованості 7 850 гривень 00 копійок. Процентна ставка пені: 2 х ставок НБУ.
Пеня розраховується за формулою: (пеня) = (сума боргу) х 2 х (ставка пені (%)) / 100 % / 365 днів х (кількість днів).
Враховуючи викладене пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань, за останній рік, складає 3 856 гривень.
Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.
Сума боргу складає 10 870 гривень х на 3 % / на 365 днів у році та х на 1191 день прострочення сплати заборгованості, маємо 1064 гривні.
За вказаних обставин з відповідача необхідно стягнути на користь позивача за період з 01 лютого 2016 року по 08 травня 2019 року: - 10 870 гривень основного боргу, - 1 064 гривні заборгованості за процентами, - 3 856 гривень 61 копійка пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 4 599 гривень 89 копійок інфляційних втрат, а всього загальна сума 20 390 гривень 50 копійок.
Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 20 390 гривень 50 копійок, з яких: 10 870 гривень боргу, 1 064 гривень заборгованості за процентами, 3 856 гривень 61 копійка пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 4 599 гривень 89 копійок інфляційних втрат та понесені судові витрати.
Представник позивача Яковенко А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме: на адресу установи в якій він перебуває було направлено копію позовної заяви з додатками та судову повістку для вручення йому під розписку.
Згідно ч. 7 ст. 130 ЦПК України якщо учасник справи відбуває покарання у виді позбавлення волі на певний строк, повістка та інші судові документи вручаються йому під розписку адміністрацією місця утримання учасника справи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цього учасника справи до суду.
Відповідно до розписок від 18.07.2019 року та № 5/8/8-7547 від 27.09.2019 року копія позовної заяви з додатками та судові повістки ОСОБА_3 вручені, проте пояснення надавати він відмовився.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії НОМЕР_1 виданого 18 лютого 1999 року державним реєстратором, ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем. Дана інформація підтверджується також Свідоцтвом платника єдиного податку виданого Державною податковою службою України.
Відповідно до розписки ОСОБА_3 від 11 лютого 2016 року, він зобов`язався виплатити ОСОБА_2 суму боргу 13 590 гривень 00 копійок за телевізор «Samsung 40», рівними частинами щомісяця до 11 серпня 2016 року. В разі несвоєчасної сплати боргу зобов`язується повернути даний товар в належному стані.
Згідно записів про повернення боргу ОСОБА_3 11 лютого 2016 року вніс суму боргу в розмірі 2 720 гривень.
Відповідно до статті 655 Цивільного Кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно частини 1 статті 656 Цивільного Кодексу України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Виходячи із презумпції правомірності правочину відповідно до статті 204 Цивільного Кодексу України цей договір є чинним.
Як вбачається з частин 1, 2 статті 698 Цивільного Кодексу України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним.
Частиною 1 статті 691 Цивільного Кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу.
Відповідно до частин 1-3 статті 692 Цивільного Кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.
Відповідно до статті 662 Цивільного Кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Приписами статті 663 Цивільного Кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Згідно статті 664 Цивільного Кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Як вбачається з статті 1046 Цивільного Кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частина 2 статті 1047 Цивільного Кодексу України вказує, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Стаття 1053 Цивільного Кодексу України вказує, що за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням. Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).
За нормами частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом ст.ст. 626 ч. 1, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтями 6, 527 ЦК України, сторони є вільним в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У статті 202 Цивільного Кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 Цивільного Кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно приписів частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 20 390 гривень 50 копійок, як сплату за телевізор з урахуванням заборгованості за процентами, пені та індексу інфляції.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок, так як вони документально підтверджені.
Керуючись статтями 202, 204, 207, 509, 525-527, 530, 549, 598-599, 610 - 612, 615, 625, 629, 638, 655 656, 691 692, 698, 1046 - 1048 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, процентів за користування чужими коштами та неустойки (пені) - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_2 , 20 390 гривень 50 копійок, з яких: 10 870 гривень боргу, 1 064 гривень заборгованості за процентами, 3 856 гривень 61 копійка пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 4 599 гривень 89 копійок інфляційних втрат.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_2 , 768 гривень 40 копійок сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник