П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поданою представником ОСОБА_4 , на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ярило», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Майорової Алли Володимирівни про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та усунення перешкод у користуванні, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСББ «Ярило», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просили скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Майорової А.В. про державну реєстрацію прав № 32522862 від 24 листопада 2016 року щодо ОСОБА_5 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в межах 211,1 кв.м. горища, що знаходиться по АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні горищем за вказаною адресою шляхом демонтажу дверних замків та повернення горища до попереднього стану відповідно до проектно-технічної документації будинку.

У травні 2019 року позивачі також подали заяву про забезпечення позову, в якій просили накласти арешт на квартиру № НОМЕР_2 за реєстраційним номером № 000 загальною площею 295,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що до моменту закінчення судового розгляду даної справи необхідно зберегти належну позивачу квартиру разом з привласненим горищем. Це дозволить безперешкодно поновити права позивачів у разі задоволення позову. Незастосування заходів забезпечення позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, оскільки відповідач може відчужити спірне майно на користь третіх осіб.

УхвалоюШевченківського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року у задоволенні заяви ОСББ «Ярило», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просять скасувати ухвалу суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та накласти арешт на квартиру відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивачі зазначають, що ними було виявлено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно безпідставне розширення площі квартири, належної відповідачеві з 84,8 кв.м. до 295,9 кв.м. за рахунок привласнення горища, яке перебуває у спільній частковій власності всіх співвласників об`єднання. Предметом позову є скасування відповідної державної реєстрації та повернення у володіння позивачів горища, як спільної власності всіх співвласників будинку. Позивачам стало відомо, що ОСОБА_5 розмістив рекламне оголошення про продаж належної йому квартири. Відповідач не лише незаконно привласнив територію горища, а й вчиняє дії щодо його відчуження. Накладення арешту на квартиру є необхідним та виправданим кроком для забезпечення подальшого захисту їхніх прав. Оголошення на сайті ОЛХ розміщено відповідачем ще 2 квітня 2019 року. Це може свідчити про те, що відповідач вже знайшов покупців, або вже навіть встиг відчужити спірну квартиру.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у поданій заяві не мотивовано те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Суду не надано доказів на підтвердження того, що відповідач має намір здійснити відчуження належного йому майна.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема,накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснено судам, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.

Звертаючись до суду з позовом, ОСББ «Ярило», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вказують на те, що розширення площі квартири, належної відповідачеві, з 84,8 кв.м. до 295,9 кв.м. відбулося за рахунок привласнення горища, яке перебуває у спільній частковій власності всіх співвласників об`єднання. У зв`язку з цим, позивачі просять зобов`язати ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні горищем, що знаходиться по АДРЕСА_1 шляхом демонтажу дверних замків та повернення горища до попереднього стану відповідно до проектно-технічної документації будинку.

Позивачі зазначають, що відповідач ОСОБА_5 вживає дії, направлені на відчуження квартири. Відповідачем ще 2 квітня 2019 року розміщено оголошення на сайті ОЛХ. Відчуження квартири може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими такі доводи заявників, оскільки спосіб забезпечення позову у виді накладення арешту, який просять застосувати ОСББ «Ярило», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , є співмірним з заявленими позовними вимогами та забезпечить виконання рішення суду у разі зобов`язання ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні горищем шляхом демонтажу дверних замків та повернення горища, яке, як зазначають позивачі, незаконно увійшло до площі квартири відповідача,до попереднього стану відповідно до проектно-технічної документації будинку.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачами не надано доказів на підтвердження того, що відповідач має намір здійснити відчуження належного йому майна.

Однак, статтею 151 ЦПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати заява про забезпечення позову. Вказана стаття не встановлює для заявника обов`язку надавати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заяву про забезпечення позову. Сам факт належності відповідачу спірного нерухомого майна свідчить про те, що він має можливість у будь-який момент відчужити його на користь третіх осіб.

За таких обставин, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до скасування судового рішення з прийняттям постанови по суті вимог заявників.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_4 , задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року скасувати та прийняти постанову.

Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ярило», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер № 000 , та належить на праві власності ОСОБА_5 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2019 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.