Справа №150/147/19
Провадження по справі №2/150/103/19
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12 березня 2019 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Цимбалюк Л.П., одержавши позовну заяву ОСОБА_1, яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_2 до Березівської територіальної громади в особі Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до районного суду із вищевказаним позовом, діючи на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2

Вивчивши позовну заяву та оглянувши матеріали, які до неїдодані, приходжу на наступного висновку.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, №2 розяснюється, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовну заяву підписано ОСОБА_1, тобто позивачем, яка діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності, виданої 08.10.2018 року (чинність якої діє до 08.10.2021 року).

Відповідно ч.1, ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 статті 61 ЦПК України встановлено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обовязки.

Частиною 3 статті 131-2 КонституціїУкраїни встановлено,що Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінальнвго обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно ч.1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу

Відповідно п. 1 ч. 1, 3, 4 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи . Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У пункті 16-1 підпункту 11 Розділу ХV Конституції України зазначається, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Відтак, з 1 січня 2019 року представництво інтересів у судах всіх інстанцій, що спеціалізуються на розгляді господарських, цивільних та адміністративних справ здійснює: фізичної особи адвокат; юридичної особи адвокат або її керівник або член виконавчого органу, уповноважений діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (ч.4 ст.62 ЦПК України).

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Як вбачається із матеріалів справи, позовна заява подана до Чернівецького районного суду Вінницької області 11 березня 2019 рокуза вх.№878/19-Вх.

Позивачем ОСОБА_1 на підтвердження свої повноважень, як представника ОСОБА_2, в інтересах якого подано позов, додано довіреність, видану 08.10.2018 року, посвідчену приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 В порушення вимог ч.4 ст.62 ЦПК України документів, що підтверджують повноваження ОСОБА_1, як адвоката, до позовної заяви не додано.

Крім цього, ЦПК України містить винятки щодо представництва в суді: у трудових спорах; спорах щодо захисту соціальних прав (право на отримання пенсій та соціальних виплат, житло, охорону здоровя, медичну допомогу, відпочинок, тощо); щодо виборів та референдумів; у малозначних спорах; стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно ч. 2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, комі справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи. У порядку спрощеного провадження може бути розглянута будь яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, зокрема, щодо спадкування (п.2 ч.4 ст.274 ЦПК України).

Подана ОСОБА_4 позовна заява стосується спору щодо спадкування, що охоплюється змістом ч.4 ст.274 ЦПК України, тому не може бути розглянута у порядку спрощеного провадження, та підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження, тому у відповідності до вимог чинного законодавства представництвом інтересів ОСОБА_2 має здійснюватися виключно адвокатом на підставі довіреності або ордера, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Вище наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не має повноважень на ведення даної справи в суді, не вправі здійснювати від імені ОСОБА_2 його процесуальні права та обовязки.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається позивачеві у випадку, коли її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу (ч.6 ст.185 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

З огляду на зазначене, на виконання завдань цивільного судочинства, встановлених статтею 2 ЦПК України, в силу п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України приходжу до висновку про повернення позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, пункту 16-1 підпункту 11 Розділу ХV Конституції України, керуючись ст., ст.2, 13, 58, 60, 62 185 ч.4 п.1, 258, 260, 352-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_2 до Березівської територіальної громади в особі Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Розяснити, що у відповідності до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: Л.П. Цимбалюк