КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 369/4978/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1278/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Дубас Т.В., по справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

04 травня 2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області отримано позовну заяву ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22 серпня 2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором, тому, позивач просив стягнути на свою користь із відповідача 50 369,23 грн. заборгованості за кредитним договором, з яких: 266,94 грн. заборгованості за кредитом, 42 180,87 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 5 046,69 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2 374,73 грн. штраф (процентна складова), а також просив стягнути судові витрати у розмірі 1762,00 грн. (а.с.1-3)

Відповідно до ухвали районного суду від 08 травня 2018 року, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. (а.с.43)

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 461,27 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 266,94 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 194,33 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1000,00 грн., а також стягнуто судовий збір в розмірі 1762,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (а.с.62-66)

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Литвиненко О.Л. посилалася на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просила змінити рішенняКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року, скасувавши його в частині зменшення заборгованості за відсотками та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На обґрунтування скарги зазначила, що суд неповно з'ясував обставини справи, не врахував фактичних обставин та доказів, які викладені на обґрунтування заявленого позову та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні решти позовних вимог. Вказувала, що судом не перевірено розрахунку заборгованості та доводи банку про те, що позичальник користувався грошовими коштами, частково виконував умови кредитного договору, частково сплачував заборгованість за договором, у тому числі відсотки, пеню та комісію, а тому визнав свої зобов'язання за угодою та розміри встановлених обов'язкових платежів. (а.с.68-72)

Апеляційні скарги від інших осіб, які беруть участь у справі на вказане рішення суду не надходили.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року розглядається апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 22 серпня 2013 року ОСОБА_2 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надавання банківських послуг у ПриватБанку.

За змістом анкети-заяви відповідач погодився, що вищевказана анкета-заява, разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надавання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг. (а.с.10)

До позовної заяви ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» додано розрахунок заборгованості за договором №б/н від 22 серпня 2013 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_2, з якого вбачається, що відповідач порушував умови договору, не погашав кредитну заборгованість, у зв'язку з чим у нього станом на 31 березня 2018 року утворилась заборгованість у розмірі 50 369,23 грн., з яких: 266,94 грн. заборгованості за кредитом, 42180,87 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 5 046,69 грн. заборгованості за комісією, 2874,73 грн. заборгованості по судовим штрафам. (а.с.8-9)

Відповідно до п. 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, витяг з яких долучено позивачем до позовної заяви, для надання послуг Банк видає Клієнту Картку, її вид визначено в Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання Картки, зазначена в Заяві.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до суду з позовом ПАТ КБ «Приватбанк», в частині позовних вимог щодо стягнення коштів, які утворились внаслідок заборгованості за кредитом, а саме заборгованість за процентами 42180,87 грн., свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_2 має сплатити на його користь вказані кошти відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, що підтверджується підписом ОСОБА_2 у анкеті - заяві. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач у справі ОСОБА_2 ознайомлений та погоджувався із вказаними умовами та правилами надання банківських послуг. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтвердили, що саме долучені до матеріалів справи Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і, що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Суд вважав, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом підлягають задоволенню, а їх розмір відповідно до ст. 1048 ЦК України визначається на рівні облікової ставки Національного банку України та згідно розрахунку за період з 22 серпня 2013 року по 31 березня 2018 року складає 194,33 грн. (а.с.62-66)

З таким висновком районного суду про стягнення процентів колегія суддів не погодилась, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Вказаний висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18.

У даній справі, сторонами кредитного договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було погоджено, що кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки. Разом з тим до суду Банком не надано доказів і судом першої інстанції не було встановлено фактичних обставин, з якими законодавець пов'язує вирішення спору - строку дії картки, порядку погашення кредиту за договором та строку внесення останнього платежу за ним, хоча зазначені обставини мають вирішальне значення для правильного вирішення спору.

Перевіряючи зазначені обставини, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем до районного суду не було надано доказів, що підтверджують факт видачі і строк дії Картки, термін її закінчення, що є істотними умовами договору, доказів зарахування кредитних коштів на картку, наявності заборгованості відповідача за кредитним договором.

В анкеті-заяві відсутні відмітки щодо видачі банком чи отримання відповідачем платіжної картки. Також, в пункті «Бажаний кредитний ліміт на платіжну картку Кредитка «Універсальна»/голд, ні представником Банку ні відповідачем не зазначено розміру кредитного ліміту на платіжну картку.

Так само, позивачем не надано районному суду доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, та з якого суд мав би встановити який саме розмір грошових коштів було отримано позичальником, перевірити правильність нарахування процентів за кредитом.

Не надано позивачем до суду і будь-яких доказів, які б ототожнили платіжні картки як такі, що видані в межах дії одного й того ж договору кредиту, з урахуванням змісту Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням.

Відповідно до частини 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 7 ст. 81 цього Кодексу, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

З огляду на вищевказані положення законодавства та положення ст. 367 ЦПК України, колегія суддів відхилила доводи представника апелянта про його виклик до суду апеляційної інстанції, оскільки суд апеляційної інстанції не має права збирати докази, які позивач мав би додати до поданої ним позовної заяви та до районного суду.

Враховуючи вищевикладене, оскаржуване рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 194,33 грн. підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог. З наведених підстав рішення суду першої інстанції слід змінити в частині стягнення розміру загальної суми коштів стягуваних з відповідача на користь позивача.

В іншій частині задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» рішення районного суду сторони не оскаржували, тому, з огляду на положення частини 1 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів не виходила за межі доводів апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 194,33 грн. та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК».

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» загальної суми стягуваних коштів заборгованості за кредитним договором та зменшити загальну суму стягуваних коштів з 1461(одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн. 27 коп. до 1266(одна тисяча двісті шістдесят шість) грн. 94 коп.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Дата складання повного судового рішення - 12 березня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова