ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м.Суми

Справа №1806/11382/12

Номер провадження 22-ц/816/1573/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Попової А.П.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Сумської міської ради

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 жовтня 2012 року, постановлену під головуванням судді Алфьорова А.М., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 червня 2012 року між ним та відповідачем укладено договір позики, за яким він передав їй у борг грошові кошти в сумі 5000 дол. США, що на момент передачі в перерахунку 100 дол. США - 799,25 грн складає еквівалент 39 950 грн для оформлення об'єкту незавершеного будівництва по вул. Інтеранціоналістів, 18 та його подальшої реалізації. В свою чергу ОСОБА_2 зобов'язувалася в термін до 01 серпня 2012 року дооформити об'єкт незавершенного будівництва по вул. Інтернаціоналістів, 18 або повернути кошти. Факт отримання грошових коштів підтверджується написаною відповідачем розпискою. Відповідач не змогла дооформити вказаний об'єкт незавершеного будівництва у встановлений строк, грошові кошти у встановлений строк не повернула.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 39 971, 89 грн та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 жовтня 2012 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно якої:

Боржник і стягувач домовилися, що відповідно до частини 2 ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

Боржник визнає, що його заборгованість перед стягувачем на момент укладення цієї мирової угоди відповідає відомостям, які викладені в матеріалах справи, й становить 5 000 доларів США, які він отримав для оформлення об'єкту незавершеного будівництва по вул. Інтернаціоналістів, 18.

Боржник зобов'язується та гарантує, що протягом 3 місяців, з моменту затвердження цієї мирової угоди судом, передасть об'єкт та документи на цей об'єкт стягувачу, таким чином буде погашене зобов'язання перед стягувачем шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі та в порядку, що передбачені ст. 601 ЦК України, про що обов'язково має бути складений письмовий документ.

Стягувач заявляє, що з моменту підписання цієї мирової угоди та у випадку належного її виконання не матиме жодних майнових претензій до боржника з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї мирової угоди.

Стягувач гарантує, що після підписання цієї мирової угоди він у межах прав, вживатиме заходів, спрямованих на закінчення судового спору та скасування усіх заходів, які будуть застосовані з метою забезпечення можливості здійснення примусового виконання.

Боржник і стягувач домовилися, що будь-які витрати, пов'язані з судовим спором, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умови цієї мирової угоди, покладаються на боржника.

Боржник і стягувач заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умови не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

Провадження по цивільній справі закрито.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 квітня 2013 року роз'яснено ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 жовтня 2012 року:

Зазначено, що ОСОБА_1 - іменується, надалі як «Стягувач», ОСОБА_2 - як «Боржник».

Боржник ОСОБА_2 зобов'язується та гарантує, що протягом 3 місяців, з моменту затвердження цієї мирової угоди судом, передасть об'єкт та документи на цей об'єкт у власність стягувачу ОСОБА_1, таким чином буде погашене зобов'язання перед стягувачем шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі та в порядку, що передбачені ст. 601 ЦК України, про що обов'язково має бути складений письмовий документ, а саме нотаріально посвідчений акт приймання-передачі об'єкта та інших матеріальних (нематеріальних цінностей).

09 жовтня 2013 року Ковпаківським районним судом м. Суми ухвалено додаткове рішення по вказаній справі, згідно якого боржник ОСОБА_2 зобов'язується та гарантує, що протягом 3 місяців з моменту затвердження цієї мирової угоди судом, передасть об'єкт та документи на цей об'єкт у власність стягувачу ОСОБА_1, таким чином буде погашене зобов'язання перед стягувачем шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі та в порядку, що передбачені ст. 601 ЦК України, про що обов'язково має бути складений письмовий документ, а саме нотаріально посвідчений акт приймання-передачі об'єкта та інших матеріальних (нематеріальних цінностей), в результаті чого ОСОБА_1 отримує у власність об'єкт незавершеного будівництва, за адресою: м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, 18, площею 69 кв. м.

В апеляційній скарзі Сумська міська рада (особа, яка не брала участі у розгляді справи, але вважає, що суд вирішив питання про її права та обов'язки), посилаючись на те, що судом не з'ясовано всі обставини справи та порушено норми процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, здійснити розподіл судових витрат, понесених Сумською міською радою у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом при постановленні оскаржуваної ухвали та затвердженні мирової угоди, був фактично легалізований перехід прав на земельну ділянку комунальної власності від однієї особи до іншої, а саме боргові зобов'язання ОСОБА_2 погашалися шляхом передачі об'єкта незавершенного будівництва та документів на нього ОСОБА_1 Разом з цим, не було з'ясовано чи взагалі здійснювалося будівництво об'єкта ОСОБА_2 у відповідності до вимог чинного законодавства, а також не встановлено та відповідно не досліджено документи, які повинні бути передані за мировою угодою.

Оскаржувана ухвала порушує законні права Сумської міської ради вільно, на власний розсуд та у відповідності до закону розпоряджатися землями комунальної власності.

Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Турченка С.П. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду - залишити без змін. Зазначає, що оскаржуваною ухвалою не вирішувались жодні питання щодо прав та обов'язків Сумської міської ради. Крім того, на його думку, Сумською міською радою було пропущено річний строк для подання апеляційної скарги, який не міг бути поновлений незалежно від поважності причин його пропуску. В додатково поданому клопотанні, із зазначених у відзиві підстав, просить закрити апеляційне провадження в даній справі

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Сумської міської ради Заїку І.В., який підтримав апеляційну скаргу, представника позивача адвоката Турченка С.П., який заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про затвердження мирової угоди та закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи та інтереси інших осіб.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно частин 1 та 5 ст. 175 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Отже, мирова угода - це укладений сторонами правочин з метою врегулювання їх спору на основі взаємних поступок.

За таким правочином сторони заново визначають свої матеріальні права та обов'язки у спірному правовідношенні, припиняючи спір, що став предметом судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом,в якому ставив питання про стягнення з ОСОБА_2 на його користь грошових коштів у сумі 39 971, 89 грн. за договором позики від 06 червня 2012 року.

Суд першої інстанції, затвердивши мирову угоду між сторонами ухвалою від 30 жовтня 2012 року, з врахуванням ухвали від 25 квітня 2013 року про роз'яснення рішення та додаткового рішення від 09 жовтня 2013 року, фактично вирішив питання про передачу у власність ОСОБА_1 об'єкта незавершеного будівництва, за адресою: м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, 18, площею 69 кв. м, право власності на який не було зареєстровано у встановленому законом порядку, та який розташований на земельній ділянці комунальної власності.

Крім того, суд першої інстанції, затверджуючи мирову угоду не врахував положення ч. 1 ст. 175 ЦПК України стосовно того, що мирова угода може стосуватися лише предмету позову.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

В даній справі предметом позову є стягнення грошових коштів з відповідача на користь ОСОБА_1 за договором позики. Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу від 30 жовтня 2012 року, якою затвердив мирову угоду, постановляючи ухвалу від 25 квітня 2013 року про роз'яснення рішення та ухвалюючи додаткове рішення від 09 жовтня 2013 року, фактично вирішив питання стосовно передачі у власність позивачу об'єкта незавершеного будівництва, розташованого на землях комунальної власності, тобто затверджена судом мирова угода не стосується предмету спору.

Колегія суддів не може погодитись з твердженнями представника позивача про те, що оскаржуваною ухвалою не порушуються права та обов'язки Сумської міської ради. Оскаржуваною ухвалою, якою фактично було передано у власність позивача об'єкт незавершеного будівництва, який знаходиться на земельній ділянці комунальної власності, порушуються права та обов'язки Сумської міської ради як органу місцевого самоврядування до повноважень якого належить розпорядження землями територіальних громад. Рішення щодо передачі земельної ділянки на якій розміщено об'єкт незавершеного будівництва, право власності на яке фактично визнано судовим рішенням, у власність або користування Сумська міська рада не приймала. А тому вбачаються порушення інтересів територіальної громади м. Сум, що полягають у використанні земельної ділянки комунальної власності без правових підстав.

Є помилковими і твердження представника позивача з посиланням на ч. 3 ст. 297 ЦПК України (в редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваної ухвали суду) про пропуск Сумською міською радою строку на звернення з апеляційною скаргою, який не підлягає поновленню, оскільки вказана норма процесуальна права стосується випадку, коли орган місцевого самоврядування брав участь у справі та йому було відомо про судове провадження, рішення в якому він оскаржує.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, у зв'язку зі скасуванням оскаржуваної ухвали підлягають скасуванню і додаткові процесуальні рішення до неї: ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 квітня 2013 року про роз'яснення рішення та додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 жовтня 2013 року по вказаній справі.

Вимоги Сумської міської ради про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції на даний час не підлягають задоволенню, оскільки апеляційним судом спір в даній справі не вирішено по суті, а тому заявлене клопотання є передчасним.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сумської міської ради задовольнити частково.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 жовтня 2012 року, ухвалу від 25 квітня 2013 року про роз'яснення рішення та додаткове рішення від 09 жовтня 2013 року в даній справі скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики направити для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 березня 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

С.Г. Хвостик