Справа №464/1223/19
пр № 2-з/464/12/19
У Х В А Л А

06 березня 2019 року м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Рудакова І. П.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

учасники справи:

позивач ОСОБА_2 не викликався,

відповідачі ОСОБА_3 «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ», ОСОБА_4 не викликались,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватні нотаріуси Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7 не викликались,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі № 464/1223/19,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ», ОСОБА_4 у якому просить: скасувати рішення про державне реєстрацію прав та їх обтяжень, скасувати реєстраційний запис приватного нотаріуса ЛМНО ОСОБА_5, поновити відомості в державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про обєкт нерухомого майна, визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 19.12.2018.

З метою забезпечення вказаного позову, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 та заборонити йому вчиняти дії щодо відчуження вказаної квартири. В обґрунтування заяви покликається на те, що разом із третьою особою ОСОБА_7 є співвласниками спірної квартири, яка виступала в якості предмету іпотеки за кредитним договором укладеним між банком ( правонаступником якого є ОСОБА_3 «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ») та позивачем. 19.12.2018 внаслідок укладення договору купівлі-продажу між вказаним товариством та ОСОБА_4 право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за останнім. Вважає, що відчуження квартири та подальша реєстрація права власності на таку відбулось незаконно, адже жодних договірних відносин між іпотекодавцями та ОСОБА_3 «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» не існувало. Реєстрація права власності на квартиру за новим власником суперечить Закону України» Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», адже кошти надавались позивачу у іноземній валюті, як споживчий кредит та площа спірної квартири не перевищує розміру, що гарантований цим Законом. Предметом позову є, зокрема визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.12.2018. У звязку із наведеними обставинами просить заяву задовольнити повністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, у відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши доводи клопотання про забезпечення доказів, оглянувши матеріали справи № 464/1223/19, суд прийшов наступного.

Згідно ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 цього Кодексу позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог; пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_9 просить скасувати рішення про державну реєстрацію, реєстраційний запис та поновити відомості, що передують скасованим, а також визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладеного між відповідачами 19.12.2018.

Заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

Крім того, позивач посилається лише на загальні підстави для накладення арешту на майно та заборони вчинення дій, що не забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання майбутнього рішення; переконливих доводів щодо причин, у звязку з якими необхідно забезпечити позов, обґрунтувань його необхідності, тощо, не навів.

Разом із тим, даних щодо дійсної і реальної загрози вчинення будь-яких дій щодо нерухомого майна відповідачем та невиконання майбутнього рішення матеріали справи не містять.

При цьому наявність самого по собі вищевказаного позову в жодному разі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та забороню вчинення дій відповідачем ОСОБА_4, оскільки право власності на це майно не оспорюється, а предметом позову, зокрема є лише виключно відносини стосовно недійсності договору купівлі-продажу укладеного між відповідачами та повязані із цим похідні вимоги.

Окрім цього, суд не встановив співмірності розміру позовних вимог із обраними способами забезпечення позову.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що матеріали справи не містять жодних доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача ОСОБА_4 від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви; враховуючи інтереси не тільки позивача, але й відповідача про якого відсутні будь-які дані у суді, співмірність способів забезпечення позову із предметом спору, суд прийшов висновку, що у заяві необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 260, 261, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі № 464/1223/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ», ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватні нотаріуси Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, шляхом накладення арешту на спірну квартиру та заборони вчинення дій відповідачем ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 06 березня 2019 року.

Суддя І. П. Рудаков