ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 664/2463//16-ц Головуючий в І інстанції Заславець Н.В.
Номер провадження №22-ц/891/12/19 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
секретарПісоцька Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Столичні будинки» на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області у складі судді Заславець Н.В. від 10 серпня 2018 року по цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Столичні будинки» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційної складової боргу та річних відсотків за прострочення грошового зобов'язання,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року Приватне підприємство (далі ПП) «Столичні будинки» звернулося до суду із зазначеним позовом, просив стягнути з ОСОБА_5 заборгованість по квартирній платі та за надані комунальні послуги станом на 01.08.2016 року, яка становить 9 795 гривні 16 копійок - основний борг, 3 149 гривень 15 копійок - інфляційні витрати, 448 гривень 67 копійок - 3% річних та судовий збір у сумі 1 378 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ПП «Столичні будинки» є виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку АДРЕСА_2 на підставі акту приймання-передачі житлового комплексу на баланс від 06.12.2012 року. Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 у цьому будинку, який не виконував обов'язків по оплаті наданих житлово-комунальних послуг згідно з договорами №106 «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та №113 «Про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території» від 22.04.2013 року. Внаслідок чого, станом на 01.08.2016 року, виникла заборгованість за надані послуги у розмірі 9795, 16 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 серпня 2018 року у задоволенні позовних вимог ПП «Столичні будинки» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПП «Столичні будинки» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, а також однобічний розгляд справи, ухвалення рішення лише на доказах, наданих відповідачем, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та вирішити питання щодо судового збору.

В апеляційній скарзі скаржник вважає безпідставним висновок суду про те, що позивач не мав затверджених уповноваженим органом тарифів на послуги з утримання будинку та прибудинкових територій, а також з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за адресою: АДРЕСА_2 оскільки обслуговування та утримання вказаного будинку у відповідні періоди здійснювалось позивачем на підставі тарифів, погоджених з громадою, Управлінням ЖКГ Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №101 від 26.02.2016 року, відповідних договорів із виконавцями житлово-комунальних послуг та згідно ліцензій АЕ №№288331, 271490 на постачання та виробництво теплової енергії, нарахування якої у відповідні періоди проводилось на підставі тарифів, затверджених розпорядженням №857 від 31.05.2011 року, постановою НКРЕКП №146 від 17.10.2014 року, постановою НКРЕКП №613 від 03.03.2015 року, постановою НКРЕКП №1171 від 31.03.2015 року, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 1152 від 26.11.2015 року, що є встановленим рішеннями суду у інших справах.

Також апелянт заперечує щодо підписання ОСОБА_5 договору №113 «Про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території» від 22.04.2013 року під тиском штрафних санкцій, які були зазначені у п.6.7 договору купівлі-продажу майнових прав №718/РН-К від 12.03.2013 року. Наголошує на тому, що відповідачу була нарахована плата за послуги, передбаченні договором №113, з моменту їх споживання, він нарахування визнавав і частково оплачував.

Крім того, ПП «Столичні будинки» в апеляційній скарзі зазначило, що акт-претензія від 01.02.2016 року щодо якості наданих послуг, на яку посилається ОСОБА_5, є неналежним доказом, оскільки даний документ складений з порушенням Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, а саме акт не підписаний виконавцем та складений у його відсутність.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 зазначив, що не надавав згоди на тариф 2,77 грн. за послуги з утримання будинку та прибудинкової території та не підписував жодного документу з цього приводу. Також зазначає, що договір №113 «Про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території» від 22.04.2013 року був підписаний ним під тиском штрафних санкцій, а саме відмови у передачі йому ключів від його квартири. Також стверджує, що всі рахунки за комунальні послуги він сплачував сумлінно, однак ПП «Столичні будинки» умисно не видавали касових документів на підтвердження оплати; з лютого 2016 року, приймаючи від мешканців будинку оплату за газ, ПП «Столичні будинки» не перераховувало їх виробнику послуг; про зміну тарифів не попереджало споживачів за 15 днів та не вносились зміни до договорів у випадках, коли змінювались тарифи.

Крім того, ПП «Столичні будинки», виступаючи у правовідносинах щодо надання послуг колективним споживачем, безпідставно підвищувало тарифи, які встановлені виробником послуг. Так, відповідно до постанови НКРЕКП від 31.03.2015 року №969 тариф на централізоване водопостачання для ПАТ ХК «Київводоканал» встановлено у розмірі 8,688 грн. за 1 м. куб., у той час як ПП «Столичні будинки» нараховувало за спожиту воду по 10,24 грн. за 1 м. куб. Також позивачем нараховувалась оплата за тепло на підставі тарифів, які були затверджені лише розпорядженням КМДА №1152 від 26.11.2015 року, до того ж, були ними безпідставно збільшені у порівнянні з тарифами ПАТ «Київенерго». Крім того, у порушення вимог п.10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 р. у договорі №106 від 22.04.2013 року позивачем зазначено, що він здійснює нарахування за тепло не за показниками квартирних засобів обліку, а виходячи із площі квартири.

На думку відповідача, твердження позивача про те, що він є балансоутримувачем будинку не ґрунтуються на законі. Також позивач не міг бути і надавачем житлово-комунальних послуг, оскільки не мав на це відповідних дозволів та ліцензій. Таким чином вважає, що позивач надавав незаконні та небезпечні для мешканців будинку послуги.

Акти-претензії щодо якості наданих комунальних послуг направлялись ним на адресу позивача, однак вони не були враховані останнім при здійсненні нарахувань.

Також ОСОБА_5 просить врахувати, що до отримання ним свідоцтва про право власності на квартиру, а саме до 21.06.2013 року він був лише власником майнових прав, а тому підстави для укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг та нарахування за них оплати у позивача були відсутні. На цих підставах відповідач просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 06.12.2012 року будинок НОМЕР_1 переданий з балансу ПАТ «ХК «Київміськбуд» на баланс ПП «Столичні будинки», що підтверджується актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 06.12.2012 р., який підписаний представниками забудовника ПАТ «ХК «Київміськбуд», з однієї сторони, та ПП «Столичні будинки», з іншої сторони (т.1 а.с.18-20).

ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1, виданого 21.06.2013 року Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві (т.1 а.с.162). Право власності відповідача підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №5225175(т.1 а.с.127).

22.04.2013 року між ПП «Столичні будинки» та ОСОБА_5 було укладено договір №106 «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», відповідно до якого ПП «Столичні будинки» зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

З розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги (т.1 а.с.10) вбачається, що нарахування плати за послугу з утримання будинку та прибудинкової території відповідачу здійснювалося наступним чином. Починаючи з 01.03.2013 року застосовано тариф 2,77 грн. за 1 кв.м. на підставі укладеного між ПП «Столичні будинки» та ОСОБА_5 договору №113 від 22.04.2013 року та протоколу №2 громадських слухань по доведенню розрахунків тарифів на послуги з утримання будинку та прибудинкової території мешканців будинку АДРЕСА_2 від 27.04.2013 року ( т.1 а.с.196). Починаючи з 01.05.2016 року застосовувався тариф 3,24 грн. за 1 кв.м. на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.02.2016 року №101 «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим», зареєстрованим в Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві 18.03.2016 року за № 29/1342.

Судом встановлено, що нарахування плати за послугу з опалення та гарячого водопостачання відповідачу здійснювалося також з 01.03.2013 року згідно з тарифами, що затверджені розпорядженням КМДА №857 від 31.05.2011 р . «Про встановлення тарифів на теплову енергію та встановлення тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води виконавцям цих послуг усіх форм власності для здійснення розрахунків з населенням» та додатками до цього розпорядження (т.1 а.с.197-202). Починаючи з 01.11.2014 року нарахування здійснювалось за тарифом, затвердженим постановою НКРЕКП №146 від 17.10.2014 р. «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» (т.1 а.с. 213-214), тобто за тарифами, встановленими в п. 135 цієї постанови для ПАТ «Київенерго». Починаючи з 01.04.2015 року нарахування за послугу з опалення здійснювалося за тарифами, затвердженими постановою НКРЕКП №613 від 03.03.2015 р. «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення ПАТ «Київенерго» (т.1 а.с. 211-212), тобто за тарифами, встановленими для ПАТ «Київенерго». Починаючи з 01.10.2015р. застосовувався тариф, затверджений розпорядженням КМДА №1152 від 26.11.2015 р. «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, постачання теплової енергії та встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води ПП «Столичні будинки».

Рішення суду першої інстанції про відмову у стягненні заборгованості за житлово-комунальні послуги мотивовано тим, що вимога позивача щодо оплати відповідачем послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, з централізованого опалення, а також з централізованого постачання гарячої води і з холодного водопостачання є безпідставною, оскільки ПП «Столичні будинки» не мало затверджених уповноваженим органом тарифів на зазначені послуги.

Крім того, суд прийшов до висновку, що позивачем не надано пояснень, яким чином здійснювалося нарахування плати за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, оскільки відповідно до акту від 16.10.2013 року у квартирі, власником якої є відповідач було опломбовано лічильники опалення, холодної та гарячої води, відомості про зняття пломб з квартирних засобів обліку в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів з таким висновком районного суду не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 319, 322, 360, 382 ЦК України встановлено обов'язок власника утримувати майно, що йому належить та брати участь в утриманні спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності квартиру, зобов'язані утримувати придомову територію.

Згідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку зобов'язаний забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку шляхом оплати всіх витрат експлуатуючій організації, відповідно до затвердженого тарифу на утримання будинку.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року (що був чинний на момент виникнення та існування спірних правовідносин), якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно із частиною 1 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансове утримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідач не заперечував, що ПП «Столичні будинки» житлово-комунальні послуги надавалися. Щодо якості цих послуг ним було складено лише один акт-претензію від 01.02.2016 року про неналежне опалення місць загального користування. Разом з тим, доказів того, що ним направлялось повідомлення виконавцю послуг про участь у обстеженні під'їздів та складанні акту відповідачем суду не надано. Таким чином зазначений акт не є доказом, оскільки при його складанні порушені вимоги п.37 постанови КМУ №630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення".

Таким чином наявними у справі доказами не доведено надання позивачем послуг неналежної якості.

Суд першої інстанції належним чином не оцінив доказів, поданих сторонами, тому дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволенні позову.

Щодо висновку суду в частині нарахування плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

В ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що з метою забезпечення прав населення на отримання інформації щодо дотримання вимог законодавства, а також стандартів, нормативів, норм і правил у сфері житлово-комунальних послуг органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень:

1) не рідше одного разу на рік через засоби масової інформації інформують населення про стан та плани, проекти розвитку, реформування житлово-комунального господарства відповідного населеного пункту;

2) залучають представників органів самоорганізації населення та членів правлінь об'єднань співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельних кооперативів, молодіжних житлових комплексів тощо, які зареєстровані в установленому порядку, до участі в обговоренні стану та планів, проектів розвитку, реформування житлово-комунального господарства відповідного населеного пункту;

3) готують пропозиції органам місцевого самоврядування щодо погодження інтересів територіальних громад та виконавців/виробників у разі виникнення розбіжностей при визначенні потреби територіальної громади в цих послугах, їх кількості, якості та вартості.

Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов'язковому розгляду органами місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що в 2013 році було проведено громадські слухання по доведенню розрахунків тарифів на послуги з утримання будинку та прибудинкової території мешканців за адресою АДРЕСА_2 на яких було погоджено тариф у розмірі 2,77 грн. за кв.м., про що складений протокол №2 від 27.04.2013 року (т.1 а.с.196). Вище зазначені громадські слухання не були затвердженні органом місцевого самоврядування, що підтверджується матеріалами справи, а саме відповіддю Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.07.2017 року на запит ОСОБА_5 (т. 2 а.с.17).

Однак власниками квартир у будинку АДРЕСА_2, у тому числі й відповідачем, тариф з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2, 77 грн. погоджений, що вбачається зі списку осіб, якими надано згоду на зазначений тариф (т.2 а.с. 100). У зв'язку із цим між сторонами у справі був укладений договір № 113 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 22.04.2013 року, який за положеннями п.8.2 вважається щороку продовженим, якщо жодною із сторін не буде заявлено про його розірвання або про зміну його умов письмово (т.1 а.с.123-126).

Крім того, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що відповідач по вказаному тарифу сплачував за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, про що свідчать копії квитанцій (т.1 а.с.57) та розрахунок відповідача (т.2 а.с.43). Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_5 погодився з вище зазначеним тарифом та з умовами договору.

Не заслуговують на увагу колегії суддів посилання відповідача на те, що договір № 113 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 22.04.2013 року був підписаний ним під тиском штрафних санкцій, оскільки в матеріалах справи відсутні докази зазначеного факту.

Отже, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів.

Відповідно до п. 5 Порядку надання послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" (далі - Правила) послуги з централізованого опалення надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини третьої статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у разі виникнення аварій) та у міжопалювальний сезон. Згідно наказу Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005р. №76 система центрального опалення в опалювальний період повинна працювати безперебійно і забезпечувати нормативну температуру повітря у всіх приміщеннях будинку.

Із зазначеного вбачається, що ОСОБА_5 правомірно нараховувалися кошти за центральне опалення до встановлення лічильника на опалення, тобто до 16.10.2013 року - виходячи з опалюваної площі, а з 16.10.2013 року - за показниками лічильника, що підтверджується розрахунком.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку з приводу акту від 16.10.2013 року (т.1 а.с.56), вважаючи його доказом на підтвердження факту припинення надання ОСОБА_5 комунальних послуг. Зі змісту зазначеного акту вбачається здійснення надавачем послуг дій по опломбуванню лічильників опалення, холодної та гарячої води у квартирі відповідача, що підтверджує проведення повірки вказаних приладів, а не припинення з боку ПП «Столичні будинки» надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води. До того ж, відповідач не заявляв, що 16.10.2013 року йому було припинено надання всіх житлово-комунальних послуг.

Суд вважає недоведеними пояснення відповідача щодо неправомірного нарахування заборгованості за надані комунальні послуги до 01.08.2016 року, та його твердження про те, що в квітні 2016 року будинок за адресою АДРЕСА_2 вже був переданий на баланс ОСББ «Білицька «20». Зазначене твердження спростовується актом приймання-передачі об'єкта в управління від 03.08.2016 року, з якого вбачається, що лише 03.08.2016 року будинок АДРЕСА_2 переданий з балансу ПП «Столичні будинки» на баланс ОСББ «Білицька «20» (т.2 а.с. 222-224).

Також не ґрунтуються на доказах твердження ОСОБА_5 про те, що у розрахунку заборгованості по оплаті житло-комунальних послуг не відображені всі здійснені ним платежі, оскільки квитанцій, які не враховані позивачем у розрахунку відповідач суду не надав.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання по сплаті вартості наданих йому комунальних послуг, розмір заборгованості становить 9 795,16 грн., а тому є передбачені ст. 625 ЦК України підстави для сплатити відповідачем суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 3149,15 грн., а також трьох процентів річних від простроченої суми - 448,67 грн. (а.с. 11).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 серпня 2018 року ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ПП «Столичні будинки» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційної складової боргу та річних відсотків за прострочення грошового зобов'язання. Колегія суддів вважає правильним розрахунок інфляційних втрат та 3% річних. Іншого розрахунку відповідач суду не надав.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2067,00 грн. за подання апеляційної скарги та 1378,00 грн. за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Столичні будинки» задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 серпня 2018 року скасувати, ухвалити нове.

Позовні вимоги Приватного підприємства «Столичні будинки» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційної складової боргу та річних відсотків за прострочення грошового зобов'язання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Приватного підприємства «Столичні будинки» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 9795,16 грн. та три відсотки річних у розмірі 448,67 грн., інфляційні втрати у розмірі 3149,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Приватного підприємства «Столичні будинки» судові витрати в сумі 2067,00 грн. за подання апеляційної скарги та 1378,00 грн. за подання позовної заяви.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 19.03.2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко