ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року

м.Суми

Справа №592/3225/17

Номер провадження 22-ц/816/4847/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Орлов І. В.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач Незалежна професійна спілка найманих працівників Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» в інтересах заступника голови Незалежної професійної спілки найманих працівників Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» - члена профспілки ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,

третя особа Управління Держпраці у Сумській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 липня 2019 року в складі судді Фоменко І.М., постановлене у м. Суми, повне судове рішення складено 22 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року Незалежна професійна спілка найманих працівників Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» пред`явила в інтересах заступника голови профспілки - члена профспілки ОСОБА_1 позов до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - ПАТ «Сумське МНВО»), третя особа Управління Держпраці у Сумській області, про визнання протиправним та скасування наказу про стягнення деяких доплат із заробітної плати.

Свої вимоги мотивував тим, що наказом ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №75 від 21 березня 2014 року, який підписаний генеральним директором ОСОБА_2 та не погоджений Незалежною професійною спілкою найманих працівників, члени якої працюють у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», з 26 травня 2014 року встановлено неповний робочий тиждень, тривалістю 24 години, чим істотно змінені умови трудового договору, укладеного з ОСОБА_1 Вищевказаний наказ №75 від 21 березня 2014 року погоджений із Первинною профспілковою організацією «Машметал» ПАТ «Сумське НВО» 05 серпня 2014 року, тобто з порушенням строків, передбачених Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та вимог п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 247 КЗпП України.

Внаслідок незаконної зміни умов трудового договору, тобто переведення за наказом №75 від 21 березня 2014 року на неповний робочий тиждень, верстатник ЧПУ ОСОБА_1 втратив частину заробітної плати. Ті дні, які були незаконно оголошені вихідними, є часом простою, що стався не з вини працівника, який оплачується з розрахунку не нижче двох третин тарифної ставки встановленого працівникові окладу.

Наказом по цеху №224 від 22 березня 2016 року ОСОБА_1 переведено на однозмінний режим роботи з 28 березня 2016 року на невизначений термін, втім працівника під розпис за два місяці із вказаним наказом не ознайомлювали, чим порушено ч. 3 ст. 32 КЗпП України. Переведення на однозмінний режим роботи, за рахунок відсутності доплат за роботу у вечірній та нічний час, значно зменшив розмір заробітної плати ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №75 від 21 березня 2014 року, в частині встановлення з 26 травня 2014 року для верстатника ЧПУ (цех №2), члена виборного органу Незалежної профспілки найманих працівників ПАТ «Сумське НВО» ОСОБА_1 неповного робочого тижня;

- стягнути з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 заробітну плату з розрахунку дві третини тарифної ставки за незаконно оголошені неробочі дні у період з 26 травня 2014 року по дату винесення судового рішення;

- визнати протиправним та скасувати наказ по цеху №2 ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №224 від 22 березня 2016 року щодо переведення члена виборного органу Незалежної профспілки найманих працівників ПАТ «Сумське НВО» ОСОБА_1 на однозмінний режим роботи;

- стягнути з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 заробітну плату у підвищеному розмірі за роботу у нічний час в період з 28 березня 2016 року по дату винесення судового рішення та за змінність у години роботи на другій зміні відповідно до п. 4.1.7 колективного договору до ПАТ «Сумське НВО»;

- стягнути з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду, просив його скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що в поданій в інтересах апелянта позовній заяві оскаржуються дії відповідача не в частині укладення колективного договору, а в частині порушення його конституційних прав та інтересів, суд не врахував вимог ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст. 252 КЗпП України, які забороняють змінювати умови трудового договору, оплати праці працівників, які є членами виборних профспілкових органів, без отримання попередньої згоди виборних органів, членами яких вони є. Крім того, позивач вбачає в діях роботодавця ознаки дискримінації через його приналежність до керівного органу профспілки. Вважає, що при вирішення справи підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі №6-530цс15.

Відзиву на апеляційну скаргу ПАТ «Сумське МНВО» суду не подало.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , його представника адвоката Кондратенка Ю.М., які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення наведеним нормам не відповідає в повній мірі виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ ПАТ «Сумське МНВО» №75 від 21 березня 2014 року про встановлення режиму неповного робочого тижня на підприємстві було погоджено об`єднаною первинною профспілковою організацією працівників машинобудування та металообробки ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе», яка є стороною колективного договору від 22 березня 2001 року, тому позовна заява у частині скасування цього наказу та похідні від цього вимоги щодо стягнення з відповідача заробітної плати за незаконно оголошені вихідні дні задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське МНВО», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 57-59).

З 26 травня 2014 року наказом ПАТ «Сумське МНВО» від 21 березня 2014 року №75 на підприємстві встановлено режим неповного робочого тижня, а саме триденний неповний робочий тиждень з робочими днями: понеділок, вівторок, середа (а.с. 3).

В ПАТ «Сумське МНВО» серед інших профспілок діє і Незалежна професійна спілка найманих працівників ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», яка має статус первинної профспілкової організації (а.с. 5-12).

ОСОБА_1 з 15 червня 2012 року є членом Незалежної професійної спілки найманих працівників ПАТ «Сумське МВНО», де займає посаду заступника голови профспілки (а.с. 60).

01 лютого 2017 року ОСОБА_1 , як член комітету Профспілки звернувся до голови Незалежної професійної спілки найманих працівників ПАТ «Сумське МВНО» із заявою, в якій просив надати допомогу в захисті та відновленні порушених прав, у зв`язку із застосуванням відповідачем наказу від 21 березня 2014 року №75, яким істотно змінені умови праці позивача та її оплати в бік погіршення (а.с. 90).

21 березня 2017 року до місцевого суду надійшов позов Незалежної професійної спілки найманих працівників ПАТ «Сумське МВНО», поданий в інтересах ОСОБА_1 , до ПАТ «Сумське МВНО» про скасування наказу, стягнення доплат до заробітної плати.

Відкриваючи провадження у справі суд першої інстанції вважав, що Незалежна професійна спілка найманих працівників ПАТ «Сумське МВНО» має право звертатися до суду із позовом в інтересах члена профспілки але від свого імені.

Апеляційний суд вважає помилковим такий висновок місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. (ч. 4 ст. 42 ЦПК України).

Відповідно до ст. 2, ч.ч. 3, 4 ст. 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.

У питаннях індивідуальних прав та інтересів своїх членів профспілки здійснюють представництво та захист у порядку, передбаченому законодавством та їх статутами.

Профспілки, їх об`єднання мають право представляти інтереси своїх членів при реалізації ними конституційного права на звернення за захистом своїх прав до судових органів, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також міжнародних судових установ.

Згідно з ч. 2 статті 237 ЦК України не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені.

За змістом ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЦПК України).

Встановлено, що до суду звернувся не ОСОБА_1 на захист свого порушеного права, а в його інтересах Незалежна професійна спілка найманих працівників ПАТ «Сумське МВНО», зазначивши саме себе позивачем. Позов підписав керівник позивача голова профспілки ОСОБА_3

Відкриваючи провадження у справі суд на зазначене уваги не звернув, помилково вважаючи, що профспілка має право звертатися до суду в інтересах особи, яку він представляє, хоча звернутись до суду за захистом свого порушеного права має ОСОБА_1 особисто або через представника, адвоката, повноваження якого підтверджені відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи зазначені вище обставини та беручи до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що оспорювані позивачем - Незалежною професійною спілкою найманих працівників ПАТ «Сумське МВНО» накази порушують будь-які її права, свободи чи законні інтереси, колегія суддів вважає, що у задоволенні даного позову необхідно відмовити.

З огляду на встановлені обставини апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови у задоволенні позову.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установивши, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, а тому змінює рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 липня 2019 року в даній справі змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

І.В. Орлов