16.10.2019
Справа № 642/6839/19
Провадження № 2/642/1752/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до громадянина Турецької Республіки Yіldiz ОСОБА_2 НОМЕР_1 ОСОБА_3 ) про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою.

Ухвалою суду від 04.10.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк п`ять днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків.

10.10.2019 через канцелярію суду позивачем подано заяву на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Із поданої заяви вбачається, що вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху виконано позивачем не в повному обсязі, а саме: позивачем не додано до матеріалів справи оригіналу свідоцтва про шлюб, що передбачено ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007, а також не надано його офіційного перекладу з турецької мови, що позбавляє суд можливості встановити, чи є наявний документ саме свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, а також позбавляє суд можливості встановити з нього реєстраційні дані, крім того, не додано копію позовної заяви з офіційним перекладом на іноземну мову, зважаючи, що відповідач по справі є громадянином Турецької Республіки та проживає там, відповідно.

Від змісту позовної заяви залежать позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер, предмет і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони (рішення у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 р., п. 33, та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 р., п. 38).

Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (див., серед інших рішень та mutatis mutandis, «Кресс проти Франції» (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; «Ф.С.Б. проти Італії» (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, Серія A № 208-B, п. 33; «Т. проти ОСОБА_3 » (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, Серія A № 245-C, п. 26; та «Кайя проти Австрії» (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно ст. 185 ч. 3 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку, що позивач не виконала вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, а тому позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч.7 ст. 185 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до громадянина Турецької Республіки Yіldiz ОСОБА_2 НОМЕР_1 ОСОБА_3 ) про розірвання шлюбу - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, у разі припинення існування обставин, які стали причиною його повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя