Справа № 758/6764/19
У Х В А Л А

17 вересня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Ковальчук О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми О.О. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України щодо ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовано посиланням на те, що у заявника на виконанні перебуває виконавче провадження № 30287151 за виконавчим листом Подільського районного суду м. Києва по справі № 2-6369/10 від 05.10.2011 року.

Приватний виконавець посилається на те, що боржник має перед ОСОБА_2 заборгованість за договором підряду, яку в добровільному порядку не погашає. В ході виконавчого провадження були вжиті заходи щодо розшуку грошових коштів та належного боржнику майна з метою накладення арешту та заборони на його відчуження.

З метою забезпечення виконання судового рішення приватний виконавець просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 , шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань, покладених рішенням суду по справі № 2-6396/10.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Приватний виконавець Суліма О.О., будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання щодо розгляду подання не з`явилася. Причини неявки суду не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали подання, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.10.2011 року Подільським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-6396/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором підряду у розмірі 19 921 доларів США, що є еквівалентом 157 987 грн. 47 коп., та 120,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 4-5).

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Суліми О.О. перебуває виконавче провадження № 30287151 від 14.12.2011 року передане Подільським РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-6396, виданого 05.10.2011 року Подільським районним судом м. Києва (а.с. 136-137).

На момент прийняття виконавчого провадження сума боргу 19 921 доларів США згідно курсу НБУ станом на 12.04.2019 року еквівалентно 534 480 грн. 43 коп.

12.04.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про прийняття виконавчого провадження, копію постанови направлено сторонам (а.с. 144-145).

Відповідно до інформаційних довідок з ДФС України та Управління Пенсійного фонду боржник не працює та доходу не отримує (а.с. 163-168), має відкриті рахунки в банківських установах, на які постановою від 05.03.2013 року в Подільському РВ ДВС було накладено арешт, але на яких відсутні кошти (а.с. 104, 107, 108, 110).

16.04.2019 року приватним виконавцем постановою про опис та арешт майна боржника описано та накладено арешт на квартиру, яка належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 184-186).

Як вбачається із матеріалів подання приватним виконавцем вживалися всі необхідні заходи з виконання виконавчого листа № 2-6396/10.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органам місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У своєму Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя. Конституційний Суд України вважає, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної силі утверджує авторитет держави як правової.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції невиконання судових рішень негативно впливає на авторитет судової влади, оскільки в цьому разі не досягається кінцева мета правосуддя. Це призводить до ситуації, несумісної з принципом верховенства права.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частинами 1-4 ст. 441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до роз`яснень Верховного суду України від 01.02.2013, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

З матеріалів справи вбачається факт умисного ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання боргових зобов`язань.

Оскільки боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, про що об`єктивно свідчать наявні матеріали подання, суд вважає, що подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми О.О. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України щодо ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України щодо ОСОБА_1 - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , закордонний паспорт НОМЕР_2 до виконання зобов`язань, покладених рішенням Подільського районного суду м. Києва по справі № 2-6396/10.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Васильченко