ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року м. Чернівці

справа № 723/2557/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанська Н. К.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Андрушків С.П.

за участю: представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Пташник А.М.-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Посилалося на те, що 2 листопада 2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 1800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У звязку з порушенням зобов'язань за даним договором у ОСОБА_2 станом на 31 травня 2018 року виникла заборгованість в розмірі 101452,50 грн, яка складається з наступного: 1798 грн - заборгованість за кредитом; 89323,19 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5025 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4807,31 грн. - штраф (процентна складова).

ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідачки вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що при ухваленні рішення судом порушені норми матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим просило скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вказує на те, що підписуючи анкету-заяву 2 листопада 2011 року відповідачка пройшла ідентифікацію в банку, отримала зарплатну картку, а тому повторне заповнення будь-яких заяв або підписання інших документів в подальшому не вимагається.

14 жовтня 2013 року відповідачці було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку «Універсальна» за номером 5211 5374 2787 5237, факт отримання якої зафіксовано фотографуванням клієнта з карткою за допомогою WEB-камери.

Крім того, до суду першої інстанції банком було надано виписку по рахунку, з якої видно, що відповідач користувалася кредитним коштами, отримувала кошти через банкомат, отже є доведеним факт укладення кредитного договору.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Такий висновок суду є правильним.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

На виконання норм ст. 12 ЦПК України, суд першої інстанції вжив всіх заходів щоб неупереджено та належним чином розглянути позовні вимоги заявника.

За наведених обставин апеляційний суд визнає, що поданий до суду апеляційної інстанції новий доказ фото клієнта з карткою здійснене за допомогою WEB - камери є таким, що був неподаний позивачем до суду першої інстанції без поважних причин.

Апеляційний суд вважає, що указаний доказ не підлягає врахуванню при вирішенні спору разом з доказами, що були подані позивачем до суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За положеннями статтей 638, 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі і згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною третьою статті 12 та частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частинами першою, другою статті 229 ЦПК України визначено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Суд установив, що 2 листопада 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 (ОСОБА_2) було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якої відповідач оформила зарплатний пакет.

12 січня 2018 року ОСОБА_2 уклала шлюб після реєстрації якого обрала собі прізвище «Кирстян», що підтверджується копією паспорта та свідоцтвом про одруження (а.с.50-52).

Анкета-заява не містить відомостей про оформлення відповідачкою в зазначений період кредитного договору у розмірі і на умовах, обумовлених у позові.

Згідно з анкети-заяви відповідач оформила лише зарплатний пакет, а будь-які докази отримання нею кредитної картки в матеріалах справи відсутні. Наданий позивачем витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» і Умови та правила надання банківських послуг не можуть бути належним доказом укладення кредитного договору, оскільки не містять підпису відповідачки, а анкета-заява містить підпис щодо погодження умов отримання зарплатної картки.

Також не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу наданий позивачем до позовної заяви розрахунок кредитної заборгованості, оскільки позивачем не доведено сам факт укладання кредитного договору.

В силу ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно ч.ч.3,7 ст. 84 ЦПК України, у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали.

Апеляційним судом установлено, що ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 9 жовтня 2018 року задоволено клопотання ОСОБА_4 про забезпечення доказів. Витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» оригінали первісних документів на підтвердження оплати відповідачкою 14 вересня 2015 року на суму 225 грн, та 21 жовтня 2015 року на суму 100 грн заборгованості за кредитним договором.

На виконання вимог даної ухвали АТ КБ «ПриватБанк» 27 вересня 2018 року на електронну адресу суду надіслало виписку по кредитному рахунку (а.с.61-65).

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 5 листопада 2018 року задоволено клопотання ОСОБА_4 про забезпечення доказів. Витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» оригінали первісних документів на підтвердження оплати відповідачкою 14 вересня 2015 року на суму 225 грн, та 21 жовтня 2015 року на суму 100 грн заборгованості за кредитним договором; оригінал анкети-заяви ОСОБА_3 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку від 2 листопада 2011 року; додаткову інформацію (обовязкову до заповнення для отримання кредиту/кредитної картки) від 2 листопада 2011 року (а.с.69).

На виконання вимог даної ухвали 21 листопада 2018 року на електронну адресу суду АТ КБ «ПриватБанк» повторно надіслало виписку по кредитному рахунку (а.с.80-84).

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 6 грудня 2018 року визнано обовязковою явку представника АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання 22 грудня 2018 року для надання пояснень та оригіналів документів по даній цивільній справі.

Проте, на вищевказані вимоги суду АТ КБ «ПриватБанк» належним чином не відреагував та залишив їх без задоволення.

Окрім того, АТ КБ «ПриватБанк» в апеляційній скарзі серед інших доводів щодо обґрунтованості позовних вимог посилається на те, що відкриття карткового рахунку та видача кредитної картки «Універсальна» за номером 5211 5374 2787 5237 мало місце - 14 жовтня 2013 року.

З наведеного вбачається, що позивач доводами апеляційної скарги спростовує обґрунтування позовної заяви щодо укладення між банком та відповідачко 2 листопада 2011 року договору б/н, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, зробив правильний та обґрунтований висновок про недоведеність і необґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні вимог статей 77,78 ЦПК України на підтвердження обставин, яким обґрунтовував свої вимоги, що є його процесуальним обов'язком в силу вимог частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 6 березня 2019 року.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_5

Судді: /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

З оригіналом згідно: ОСОБА_5