Справа № 159/844/19
Провадження № 2/159/565/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Шокот С.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення стягнення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1626,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що позивач з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковельського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі - 700 грн. на дитину щомісячно, починаючи з 20.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вказує, що з часу, що минув після ухвалення рішення, витрати на утримання дитини значно зросли, що повязано з постійним підвищенням цін на продукти харчування, товари першої необхідності, одяг та взуття, комунальні послуги. Натомість відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, має хороший дохід від заробітків за кордоном, однак будь-якої допомоги на утримання дитини не надає. Позивач самостійно не в змозі забезпечити дитину всім необхідним для її гармонійного розвитку.

Таким чином, сума аліментів у розмірі 700 грн., яку зобовязаний сплачувати відповідач на утримання дитини згідно з рішенням суду, є недостатньою для її утримання і не може в повній мірі задовольнити потреби дочки. З моменту ухвалення рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.09.2016 року суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені розміру аліментів, оскільки розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік».

На підставі викладеного, позивач просила змінити розмір аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 1626,00 грн. щомісячно на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач, ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась , попередньо подавши заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак про дату , час та місце розгляду справи був повідомлений 21.02.2019 року, що стверджується рекомендованим повідомленням . Відзив на предявлений позов не подав. Таким чином, у звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК).

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно виписки з рішення Ковельського міськрайоного суду від 07 березня 2017 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24.11.2015 року ДРАЦСу по м. Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції у Волинській області, актовий запис №600, було розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Відповідно до виписки з рішення Ковельського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року,з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 700,00 гривень, на місяць, починаючи з 20.09.2016 року та продовжуючи до досягнення дитиною повноліття.Цей факт стверджується виконавчим листом від 24.11.2016 року.

Відповідно до ст. 180 СК України,обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно ч.2ст.182СК України,розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд вважає, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ч. 1ст. 192 СК України,розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Після винесення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей до 6 років збільшився відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік": з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі.

Відповідач має вік 35 років, не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленомуЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік", у розмірі по 1100, 00 грн. щомісячно, на дитину.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька.

Визначений розмір аліментів в сумі 1100 грн. щомісячно, на дитину, на переконання суду, буде обєктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст.180-182,184,191,192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення стягнення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 вересня 2016 року, та стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1100 ( одна тисяча сто ) гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судові витрати в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім ) гривень 40 (сорок) копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 07 березня 2019 року.

Головуючий:ОСОБА_4