Справа № 520/8669/18
Провадження № 2/522/755/19
У Х В А Л А

28 лютого 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Полегенького В.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитодавцем, якому заборонено в позасудовому порядку вимагати або звертати стягнення, в тому числі набувати права власності без згоди іпотекодавця, на наступне майно,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитодавцем, якому заборонено в позасудовому порядку вимагати або звертати стягнення, в тому числі набувати права власності без згоди іпотекодавця, на наступне майно.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 11 липня 2018 року зазначена справа передана до Приморського районного суду м. Одеси, оскільки спір у даній справі виник з приводу нерухомого майна, а саме квартири, яка знаходиться за адресою:м. Одеса, АДРЕСА_1, та нежилих підвальних приміщень за № 509 по вул. Сегедській, 4 в м. Одесі, що є територіальною приналежністю Приморського району м. Одеси.

Ухвалою суду від 17.09.2018 року провадження по справі відкрито. Справа призначена до розгляду у підготовче провадження на судове засідання 24 жовтня 2018 року. На даному судовому засіданні позивач був присутнім, вказав що буде змінювати предмет позову, та просив відкласти розгляд справи.

Позивач у наступні судові засідання призначені на 28.11.2018 року та 24.01.2019 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судові засідання, призначене на 28.02.2019 року, ОСОБА_2 не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, направленого на адресу позивача. Про причини своєї неявки позивач суд до відома не поставив. Клопотання про слухання справи у відсутності позивача до суду не подано.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року,гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Крім того, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач не з'являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.). При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2ст. 257 ЦПК України).

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз'яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Позивач, будучи обізнаним про можливість розгляду справи без його участі, відповідну заяву про розгляд справи за його відсутністю не подав, чим, затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості постановити рішення по суті заявлених вимог.

З огляду на те, що позивач повторно не з'явився у судове засідання та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, строк розгляду справи сплинув, суд приходить до висновку, що вищевказана позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитодавцем, якому заборонено в позасудовому порядку вимагати або звертати стягнення, в тому числі набувати права власності без згоди іпотекодавця, на наступне майно підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 210, 223, 247, 257, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитодавцем, якому заборонено в позасудовому порядку вимагати або звертати стягнення, в тому числі набувати права власності без згоди іпотекодавця, на наступне майно залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 01 березня 2019 року.

Суддя: Науменко А.В.

28.02.2019