Справа № 404/8180/18
Номер провадження 2/404/3842/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючої судді- Панфілової А.В.

при секретарі - Проскурні О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4»ї Володимирівни, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей.

До судового засідання позивач надала заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи без її участі (а. с . 26) .

Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову в частині стягнення з нього по 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку , щомісячно ( а.с. 27).

Згідно ст.223 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі..

Судом встановлено наступні факти .

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с.10).

Від шлюбу мають малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4»ю Володимирівну, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с.8-9), які проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні , що підтверджується довідкою №370 від 25.09.2018 року (а. с. 11).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку.

Згідно ст.121 СК України, права та обов'язки батька ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитини повної загальної середньої освіти; готувати її до самостійного життя.

Згідно Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвій рівень. При цьому, виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність людини, готувати її до самостійного життя та праці.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Крім того, відповідно до вимог ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною.

Відповідно до роз»яснення п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому при наявності кількох дітей у відповідача суд повинен виходити із рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання з тим, щоб одна дитина не перебувала і гіршому становищі порівняно з іншою. Пунктом 3 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи факт часткового визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку щодо задоволення позову частково , оскільки відповідач є батьком дітей, офіційно не працює, не має сталих доходів, проживає окремо від дітей , не виконує належним чином свій обовязок по утриманню дитини, з нього на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.11.2018 року по 29.01.2024 року , та надані в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно , починаючи з 30.01.2024 року по 23.10.2032року на утримання меншої дитини.

В іншій частині вимог відмовити.

Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 704,80 грн. судового збору.

На підставі ст. ст.104,109 180-182 Сімейного Кодексу України,, керуючись ст.ст. 134-142, 265,268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1( 25000, АДРЕСА_1, ІПН- НОМЕР_1) до ОСОБА_2( 27200, Кіровоградська область, Бобринецький район. с. Коржево вул. Польова буд. 21, ІПН- НОМЕР_2) про стягнення аліментів на утримання дітей, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4»ю Володимирівну, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.11.2018 року по 29.01.2024 року та надалі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.01.2024 року до повноліття меншої дитини -23.10.2032 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення підлягає в частині стягнення аліментів негайному виконанню в розмірі місячного стягнення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення .

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда