Справа № 393/745/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року смт.Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

за участю секретаря Шупрудько К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Новгородка цивільну справу за позовом ПСП «АГРО ВІТА ЛМ» до ОСОБА_1 про поновлення договору оренди землі, визнання додаткової угоди до договору оренди укладеною,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд:

1.Визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 01.10.2008 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Верблюзької сільської ради Новгородківського району кадастровий номер НОМЕР_2, який 24.10.2008 р. зареєстрований у Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за №06;

2.Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 01.10.2008 р. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Верблюзької сільської ради Новгородківського району кадастровий номер НОМЕР_2, який 24.10.2008 р. зареєстрований у Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за №06 у наступній редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі від 01.10.2008 року, зареєстрованого у Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.10.2008 р. за № 06.

Орендодавець: ОСОБА_1, з однієї сторони, та

Орендар: ПРИВАТНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «АГРО ВІТА ЛМ» в особі директора Чадай Юрія Володимировича, з другої сторони, уклали дану додаткову угоду про наступне:

1.Орендодавець та Орендар домовилися поновити на 10 (десять) років строк дії договору оренду землі від 01.10.2008 року, зареєстрованого у Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.10.2008 р. за № 06 (далі-Договір).

2.Пункт 1 договору доповнити словами: «з кадастровим номер НОМЕР_2».

3.Пункт 2 договору викласти в наступній редакції: «В оренду передається земельна ділянка загальною площею 8,3099 га., в т.ч. 8,3099 га. ріллі.»

4.Орендну плату нараховувати в розмірі 8,5% від нормативної грошової оцінки, з урахуванням коефіцієнта індексації, що складає станом на дату укладання цієї додаткової угоди 21845, 71 грн. на рік.

5.Інші умови Договору залишаються незмінними.

Орендодавець Орендар

податковий номер:НОМЕР_1 ідентифікаційний код: НОМЕР_3

зареєстроване місце проживання: місцезнаходження:

АДРЕСА_1 АДРЕСА_2

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем 01.10.2008 року було укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Верблюзької сільської ради Новгородківського району кадастровий номер НОМЕР_2, який 24.10.2008 р. зареєстрований у Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за №06. Договір було укладено на 10 років. Протягом всього часу дії договору позивач в повному обсязі виконував свої обов'язки, щодо виконання яких у відповідача не було жодних претензій. Станом на 2018 рік включно обліковується переплата в сумі 2250,98 грн. Заперечень щодо поновлення Договору та припинення його дії по закінченню строку відповідач згідно вимог п.п. 8.1 п. 8 Договору позивача не повідомляв. А тому на думку позивача, він виконавши умови ст. 33 Закону України «Про оренду землі» має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), а відмову відповідача, викладену у листі від 19.10.2018 року у поновленні договору та зволіканні в укладенні додаткової угоди до договору у встановлений законом строк вважає порушенням переважного права орендаря, вимог ст. 777 ЦК України та ст. 33 Закону, а поведінку відповідача відносно позивача недобросовісною.

Дана цивільна справа згідно ухвали суду про відкриття провадження від 10.12.2018 року призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву, яку відповідач надіслав до суду 04.02.2019 року та у запереченнях, які були надіслані до суду 05.03.2019 року, останній просить відмовити в задоволені позовних вимог ПСП «АГРО ВІТА ЛМ» в повному обсязі, так як вважає вимоги викладені в позовній заяві необґрунтованими та незаконними. Відповідачем у встановленні строки було здійснено усі заходи передбачені діючим законодавством України стосовно процедури поновлення договору оренди земельної ділянки та правомірно відмовлено у поновленні договору оренди землі на новий строк. Відповідачем наголошено, що процес узгодження істотних умов договору між сторонами відбувся, оскільки була пропозиція від позивача у вигляді повідомлення про поновлення договору оренди землі з доданим проектом додаткової угоди, прийняте відповідачем рішення про заперечення в поновленні договору оренди земельної ділянки та повідомлення про це позивача, і у результаті, згоди досягнено не було. А висновок позивача про те, що орендар повинен хоча б раз бути повідомленим про бажані (альтернативні) істотні умови договору оренди, не передбачений законодавством України.

У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 19.02.2019 року представник позивача заявив про безпідставність доводів відзиву, які суперечать вимогам законодавства України. Оскільки, за змістом ст. 33 Закону рішення орендодавця стосовно заперечення щодо поновлення договору оренди землі у формі листа-повідомлення є наслідком виявлення невідповідності вимогам закону матеріалів орендаря щодо такого поновлення або недосягнення у місячний термін домовленості з орендарем щодо орендної плати та інших істотних умов договору. При цьому, термін «узгоджує» вочевидь передбачає принаймні разове повідомлення орендаря щодо бажаних (альтернативних) істотних умов договору оренди. За відсутності вказаних обставин, сама лише заява орендаря про небажання поновлювати договір, не має правових наслідків стосовно припинення переважного права орендаря на його поновлення.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини.

01.10.2008 року між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Верблюзької сільської ради Новгородківського району кадастровий номер НОМЕР_2, який 24.10.2008 р. зареєстрований у Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за №06 (а.с.8-9).

21.07.2016 року позивачем було змінено найменування з «ЧЕРВОНА КАЛИНА» на ПСП «АГРО ВІТА ЛМ».

Строк дії договору, у відповідності до п. п. 8.1. п. 8 Договору становить 10 років.

Вищевказаний Договір відповідно до п. 43 набрав чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

24.10.2018 року строк дії даного договору закінчився.

21.09.2018 року позивач направив відповідачу повідомлення за №23 від 11.09.2018р. про поновлення договору оренди землі та намір скористатися переважним правом шляхом поновлення договору оренди на новий строк на тих самих умовах. До вказаного повідомлення позивач додав проект відповідної додаткової угоди, з визначенням такого ж строку дії договору - 10 років та ринковим збільшенням орендної до 8,5 % від нормативно грошової оцінки з урахуванням коефіцієнтів індексації (а.с. 11-13).

27.09.2018 року відповідачем отримано вказане вище повідомлення (а.с. 13).

19.10.2018 року відповідачем було направлено лист-повідомлення позивачу, де вказано, що відповідачем розглянуто пропозиції змін в редакції викладеній у проекті додаткової угоди доданому до листа ПСП №АГРО ВІТА ЛМ», запропоновані зміни істотних умов для відповідача були неприйнятними, зокрема щодо орендної плати, а тому в зв'язку з недосягненням домовленості, відповідач вказав, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припинено. Крім того, відповідач наголосив, що за час дії зазначеного договору оренди землі, орендарем неналежно виконувалися обов'язки за умовами договору.

Таким чином, відповідач повідомив про прийняте ним рішення, а саме заперечив в поновленні договору оренди земельної ділянки від 01.10.2008 року, який зареєстрований у Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 24.10.2008 р. за №06 укладеного на 10 років щодо земельної ділянки загальною площею 8,31 га, яка знаходиться на території Верблюзької сільської ради, кадастровий номер - НОМЕР_2 (а. с. 14).

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно із вимогами ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 319, 373 ЦК України власник самостійно визначає спосіб та порядок користування та розпорядження належною йому власністю, зокрема на свій розсуд обирає контрагента за договором та визначає умови договору з ним.

Відповідно до Закону України «Про оренду землі» укладання договору оренди не може бути примусом і передбачає право, а не обов'язок на переукладання договору оренди, ураховуючи при цьому положення ст. ст. 6, 627 ЦК України щодо свободи договору, укладання його при наявності вільного волевиявлення особи, непорушність права власності та здійснення при цьому права власником відповідно до закону на власний розсуд, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, необхідності згоди обох сторін при укладенні чи зміні договору.

Згідно із статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об'єднує два випадки пролонгації такого договору.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист- повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до ст.ст. 319, 626 ЦК України реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Встановлені судом фактичні обставини вказують на те, що позивач виконав передбачені договором і частинами 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" обов'язки, а саме: належно виконав свої обов'язки протягом всього часу дії договору; не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, надіслав відповідачу лист-повідомлення від 21.09.2018 року про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, до цього листа повідомлення додав проект додаткової угоди. Але відповідач скористався своїм правом вільно розпоряджатися своєю власністю та не виявив намірів про продовження дії договору оренди даної земельної ділянки, про що і вказав позивачу у листі-повідомленні від 19.10.2018 року, дотримуючись термінів передбачених ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Також посилання позивача на правову позицію Верхового Суду України, викладену у постанові по справі № 6-2540цс16 від 23.11.2016 року не є вірним, оскільки там міститься висновок при відмінних обставинах справи - за відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення останнього щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем право особи на реалізацію свого переважного права, що передбачено статтею 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі», буде порушено, а така поведінка орендодавця відносно попереднього орендаря буде недобросовісною. Але у даній справі, що розглядається, орендодавцем висловлювалися заперечення, щодо поновлення договору оренди, тому обставини справи є відмінними.

Тому, суд дійшов висновку про законність рішення відповідача щодо відмови позивачу у поновленні договору оренди землі, а тому позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись 3,13, 81-82, 141, 258, 259, 263-268, 274-275, 277-279, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 21, 626, 627, 792 ЦК України, ст. 124 Земельного Кодексу України, ст. 13, 30, 33 Закону України «Про оренду землі», суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні цивільного позову ПСП «АГРО ВІТА ЛМ» до ОСОБА_1 про поновлення договору оренди землі, визнання додаткової угоди до договору оренди укладеною - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копії рішення направити сторонам по справі.

Головуючий суддя Ю. РАЧКЕЛЮК