Ухвала

09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 623/3418/16-ц

провадження № 61-33241св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода»,

треті особи: Реєстраційна служба Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, Управління Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2017 року у складі колегії суддів: Котелевець А. В., Піддубного Р. М., Швецової Л. А.,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» (далі - СТОВ «Злагода»), треті особи: Реєстраційна служба Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, Управління Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області, про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20 квітня 2017 року у складі судді Бєссонової Т. Д. позов задоволено. Визнано розірваним договір оренди земельної ділянки, розташованої на території Довгеньківської сільської ради Ізюмського району Харківської області, контур № 30, ділянка № НОМЕР_1 , площею 5,7659 га, кадастровий номер :03:000:0011, укладений 19 листопада 2007 року між спадкодавцем позивача ОСОБА_2 та СТОВ «Злагода». Зобов`язано СТОВ «Злагода» передати ОСОБА_1 земельну ділянку, розташовану на території Довгеньківської сільської ради Ізюмського району Харківської області, контур № 30, ділянка № НОМЕР_1 , площею 5,7659 га, кадастровий номер :03:000:0011. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2017 року рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У серпні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати і передати справу на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

05 червня 2018 року матеріали вказаного касаційного провадження разом з матеріалами справи передано до Верховного Суду.

У відповідності дочастини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», треті особи: Реєстраційна служба Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, Управління Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області, про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. О. Кузнєцов

В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко