П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 761/24398/15-ц

Номер провадження № 22-ц/824/3756/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В.В., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іваницької О. В.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року, постановлену під головуванням судді Юзькової О. Л., у справі за позовом ОСОБА_3 до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, треті особи: Первинна профспілкова організація Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, Професійна спілка Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, за заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про визнання незаконним та скасування наказу від 07 липня 2015 року №30/ок про звільнення ОСОБА_3 з посади заступника начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення «в зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України», поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 14 липня 2015 року до моменту поновлення позивача на роботі, допущення негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2015 року, занесеною до журналу судового засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи Первинну профспілкову організацію Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року в задоволенні позову - відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26 вересня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_2, залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року - залишено без змін.

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду, 10 січня 2019 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 надіслав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року та ухвалити нове судове рішення про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що суд першої інстанції, залишаючи без розгляду подану заяву, виходив з того, що позивачу необхідно було подати докази про те, що він дізнався про нововиявлені обставини 30 вересня 2018 року. Разом з тим, позивач не був стороною у справі №754/5315/16-ц, не отримував рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року, що позивач вважає нововиявленою обставиною, а тому останній не міг знати про існування даного судового рішення. Лише 30 вересня 2018 року позивач дізнався про зазначене судове рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Крім того, із встановлених у мотивувальній частині рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року обставин у цивільній справі №754/5315/16-ц, можна дійти висновку, що під час звільнення позивача відповідачем допущено порушення вимог трудового законодавства, зокрема, встановленого законом порядку звільнення працівника, передбаченого статтею 48-2 КЗпП України, а саме йому не було запропоновано усіх вакантних посад, наявних на підприємстві на час попередження про звільнення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в судове засідання з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення - Баган Т.Г. просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, у зв'язку з законністю та обґрунтованістю оскаржуваного судового рішення.

Інші учасники справи та їх представники до суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення представника Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення - Багана Т.Г., з'ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту заяви та доданих до неї документів вбачається, що заявник дізнався про нововиявлені обставини 30 вересня 2018 року, разом з тим, останній не надав жодних доказів на підтвердження даних обставин, крім того, заявником взагалі не порушується питання про поновлення процесуального строку на звернення до суду із вказаною заявою.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Виходячи зі змісту п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник посилається на ту обставину, що він дізнався про нововиявлені обставини 30 вересня 2018 року, разом з тим, останнім не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цього факту.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року та постанова Верховного Суду від 04 липня 2018 року, на які посилається заявник у якості обґрунтування, були у вільному доступі з дня їх оприлюднення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, тобто з січня 2018 року та липня 2018 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про сплив строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з огляду на положення ст. 424 ЦПК України, якими чітко регламентовані відповідні процесуальні строки.

Крім того, заявником у поданій заяві не було порушено питання про поновлення процесуального строку на звернення до суду із вищевказаною заявою.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення не впливають.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 06 березня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О.В.Шахова