П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 березня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів СОБОСЛОЯ Г.Г., ГОТРИ Т.Ю.

при секретарі БАЛАЖ Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу ОСОБА_2 у справі № 308/12570/18 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 7 грудня 2018, повний текст якої складено 7 грудня 2018 року, головуючий суддя Придачук О.А., про відмову в забезпеченні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Крегул Іван Іванович і приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє адвокат Шпуганич В.П., оскаржив ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 07.12.2018, якою відмовлено у задоволенні його заяви про забезпечення зазначеного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 15274 від 26.07.2017 про звернення стягнення в рамках виконавчого провадження № 57321234, який є предметом спору, до вирішення питання про його законність та набрання рішенням законної сили.

На думку сторони, ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, оскільки заява про забезпечення позову була обґрунтована, а 07.12.2018 через канцелярію суду було подано докази щодо призначення на 26.12.2018 реалізації предмета застави на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Приватний виконавець здійснює активні дії у виконавчому провадженні, спрямовані на задоволення вимог кредитора. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист та поновлення прав позивача. Ці обставини були належними підставами, передбаченими ст.ст. 149, 150 ЦПК України для забезпечення позову, що суд залишив поза увагою.

Позивач просить ухвалу скасувати заяву про забезпечення позову - задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» вказує на її необґрунтованість, просить скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Зазначає, зокрема, що ставлячи питання про забезпечення позову, позивач не навів реальних доводів та не подав суду доказів, які б підтверджували необхідність застосування заходів забезпечення позову. Крім того, беручи до уваги предмет позову, його забезпечення шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом не є потрібним, оскільки у разі задоволення позову сам цей факт є підставою для закриття виконавчого провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача ОСОБА_2 та його представника адвоката Шпуганича В.П., які апеляцію підтримали, відхиливши клопотання ОСОБА_6, подане ним як представником відповідача ПАТ «Укрсоцбанк», про відкладення розгляду справи, оскільки відсутні докази наявності в цієї особи права представництва сторони, а інший представник банку, повідомленого належним чином про час і місце розгляду справи, адвокат Радченко В.Ю., яка подала відзив на апеляцію, в судове засідання не з'явилася, клопотання від неї не надходили, врахувавши, що правова позиція відповідача щодо процесуального питання викладена письмово, а юридична особа має можливість забезпечити участь у справі свого представника, розглянувши на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України апеляційну скаргу у відсутність інших учасників процесу, обговоривши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Як убачається з наявних матеріалів, ОСОБА_2 пред'явив до ПАТ «Укрсоцбанк» позов, яким просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 26.07.2017 за реєстровим № 15274 про звернення стягнення на належні боржнику ОСОБА_2 сідловий тягач-Е марки MAN, модель 18463 FLS, 2002 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_4, колір синій, р/н НОМЕР_1, та на напівпричіп бортовий-Е марки TRAILOR, 2002 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_5, колір синій, р/н НОМЕР_2, у рахунок погашення боргу перед ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором від 12.09.2008 № 35 загальним розміром у 45149,59 євро та суми плати, здійсненої стягувачем за вчинення виконавчого напису (а.с. 2-7).

Заявою від 21.11.2018 позивач просив забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 15274 від 26.07.2017 про звернення стягнення в рамках виконавчого провадження № 57321234, який є предметом спору, до вирішення питання про його законність та набрання рішенням законної сили (а.с. 16-18). Ставлячи перед судом питання про забезпечення позову, ОСОБА_2 посилався на те, що з огляду на предмет позову невжиття таких заходів, передбачених ст. 150 ЦПК України, може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення пред'явлених вимог. Позивач посилався, зокрема, на наявність спору між сторонами, неправильність визначеної кредитором суми боргу та можливість при цьому вжиття приватним виконавцем заходів, спрямованих на реалізацію транспортного засобу. До заяви додав копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Крегула І.І. від 24.10.2018 у виконавчому провадженні № 57321234 про опис та арешт майна божника щодо арешту сідлового тягача марки MAN, р/н НОМЕР_1, та напівпричепа марки TRAILOR, р/н НОМЕР_2 (а.с. 19-21).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 07.12.2018 у забезпеченні позову відмовлено (а.с. 22-23). Приймаючи таке процесуальне рішення, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості та недоведеності заяви про забезпечення позову, відсутності підстав вважати, що з майном можуть бути вчинені дії, які ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду.

Погодитись із таким вирішенням питання щодо забезпечення позову апеляційний суд не може, суд неправильно застосував норми процесуального права та припустився помилки.

Відповідно до ст. 149 ч.ч. 1, 2, ст. 150 ч. 1 п. 6, ч. 3, ст. 151 ч. 1 ЦПК України, суд за заявою позивача може вжити передбачені ЦПК України заходи забезпечення позову, якщо їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду; позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Оскільки предметом позову є визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на рухоме майно, на підставі якого майно позивача може бути відчужене, а у випадку задоволення позову відповідні підстави для відчуження майна перестають існувати, доводи позивача про необхідність і доцільність забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, заслуговують на увагу. На час розгляду заяви позивача у справі був наявний документ виконавчого провадження щодо опису і арешту майна, які є елементами звернення стягнення на майно за виконавчим документом (ст.ст. 48, 56 та інші норми Закону України «Про виконавче провадження»), тож доводи сторони про реальне здійснення виконавчого провадження, спрямованого на реалізацію майна у рахунок погашення боргу згідно з виконавчим написом нотаріуса як виконавчим документом, ґрунтуються на доказах і матеріалах справи.

Отже, позивач обґрунтовано просив застосувати вид забезпечення позову, прямо передбачений цивільним процесуальним законом і за наявності підстав для цього. Спір позивачем ініційований, існує, як існує й можливість зміни правового статусу майна, його відчуження, що вочевидь може істотно утруднити або унеможливити виконання рішення суду, може істотно утруднити ефективний захист прав позивача або й унеможливити поновлення цих прав у разі задоволення позову в контексті права власності на майно, наявності майна як такого тощо. Це може мати наслідком виникнення необхідності у докладанні в подальшому значних зусиль для відновлення відповідних прав, може потягти порушення прав як позивача, так і інших осіб.

Суд першої інстанції цим обставинам, зважаючи на характер спору та його предмет, належної оцінки не дав.

Наведене знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а з пояснень сторони позивача та наявних матеріалів убачається додатково, що у грудні 2018 року і в січні 2019 року торги з реалізації указаних транспортних засобів не відбулися, а 05.02.2019 відбулися торги з продажу напівпричепа, однак, покупець не сплатив кошти за придбане майно. Тобто, реальна загроза відчуження майна до розв'язання спору судом існувала і продовжує існувати.

Міркування відповідача, якими заперечується апеляція позивача, не спростовують вищевикладеного та не можуть бути визнані обґрунтованими.

За таких умов та враховуючи характер спірних правовідносин, заява позивача щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, в якості забезпечення позову є співмірною із заявленими вимогами, підстави для такого забезпечення позову існували на момент вирішення заяви судом. Таке забезпечення позову, що на період спору зупиняє стягнення, має запобіжний характер, є достатнім і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду, недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір, а також прав третіх осіб.

Відтак, на підставі ст. 376 ч. 1 п. 4, ч. 2 ЦПК України апеляцію слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, заяву про забезпечення позову задовольнити шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 4, ч. 2, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 7 грудня 2018 про відмову в забезпеченні позову скасувати, заяву позивача ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_3, АДРЕСА_1, про забезпечення його позову до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», , 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити,

забезпечити позов зупинивши стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 26 липня 2017 року за реєстровим № 15274 про звернення стягнення на належні боржнику ОСОБА_2 сідловий тягач-Е марки MAN, модель 18463 FLS, 2002 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_4, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_1, та на напівпричіп бортовий-Е марки TRAILOR, 2002 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_5, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_2, у рахунок погашення боргу перед ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором від 12.09.2008 № 35 загальним розміром у 45149,59 євро та суми плати, здійсненої стягувачем за вчинення виконавчого напису.

Виконавчий документ може бути пред'явлений до примусового виконання протягом трьох років починаючи з 5 березня 2019 року.

Примірник постанови направити для негайного виконання приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Крегулу І.І. (88000, м. Ужгород, вул. Тіхого, 11) та для відома сторонам і третій особі приватному нотаріусу Київського МНО Чуловському В.А.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 4 березня 2019 року.

Судді