Провадження № 2/638/793/19
28.02.2019р. Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Подус Г.С.,
при секретарі - Коваленко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання батьківства та стягнення аліментів,-
31.10.2016 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась з позовом ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, третя особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання батьківства та стягнення аліментів, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд: визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; внести зміни до актового запису №3015 від 06.11.2012 року про народження ОСОБА_3, виконаного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, а саме в графі «батько» записати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), громадянин України. Графу «Прізвище», «ім'я», «по батькові», «народився(лася)», «місце народження», «мати дитини» - залишити без змін; стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3), у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4; стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) аліменти на утримання дружини за період лютий 2012 до 08.10.2018 рр. в розмірі 600000 грн.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Батьком дитини є відповідач ОСОБА_2, з яким вона тривалий час мала близькі стосунки та перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Після народження сина відповідач відмовився визнати факт батьківства. В зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до Дзержинського районного суду м. Харкова за захистом своїх порушених прав.
В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач, в судове засідання повторно не з'явився, повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Також на офіційному сайті судової влади було розміщено повідомлення про виклик відповідача в судове засідання.
Третя особа в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила слухати за їх відсутності, також надали письмові пояснення по справі, проти задоволення позовних вимог не заперечували.
Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року.
Згідно з Перехідними положеннями ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4, виданим 27.10.2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.
Про народження спільного сина ОСОБА_1 повідомила поштовим повідомленням ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5) - матір відповідача, та самого відповідача ОСОБА_2, що підтверджується повідомленням про отримання кореспонденції.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.02.2017 року призначено по справі судово-генетичну експертизу.
Однак на адресу суду надійшло клопотання про неможливість проведення експертизи від 21.04.2017 року №229. (а.с.84-85)
Позивачем подано до суду пояснення до позовної заяви з додатками та копіями спільних з відповідачем фотокарток. (а.с.123-132)
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.09.2017 року по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.07.2018 року по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу.
Допитані в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили обставини викладені ОСОБА_1 в позовній заяві.
Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.
Пунктом 9 зазначеної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.
Виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
Крім того, згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину, відповідно до ч.3 ст.181 СК України, є стягнення аліментів за рішенням суду.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.
Відповідно до ч.3 ст.84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.
Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що малолітній син сторін має важкі захворювання, у зв'язку з чим постійно перебуває на лікуванні вдома, та потребує проходження курсів реабілітації, медичних обстежень, а позивач не працює, оскільки перебуває доглядає за сином, іншого доходу позивач не має, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 має вади здоров'я, що підтверджується Довідкою №143 від 22.09.2016 року. (а.с. 16)
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. Позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, а тому розмір судового збору який підлягає стягненню з позивача складає 1653,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263, 265,280,281, 289 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання батьківства та стягнення аліментів - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
Внести зміни до актового запису №3015 від 06.11.2012 року про народження ОСОБА_3, виконаного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, а саме в графі «батько» записати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), громадянин України. Графу «Прізвище», «ім'я», «по батькові», «народився(лася)», «місце народження», «мати дитини» - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3), у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) аліменти на утримання дружини за період лютий 2012 до 08.10.2018 рр. в розмірі 600000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 1653,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Повний текст рішення виготовлено 01.03.2019 року.

Суддя: