З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" лютого 2019 р. м.Житомир
Корольовський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді Рожкової О.С.,
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, у спрощеному позовному провадженні, з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за договором позики та за прострочення зобовязання,

12.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 352,47 доларів США процентів за договором позики та 70,6 доларів США процентів у звязку з простроченням зобовязання, а загалом 423,07 долари США з переведенням у національну валюту за курсом НБУ на день винесення рішення.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.10.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір позики в усній формі, відповідно до умов якого відповідач надав позивачеві 1200 доларів США, які ОСОБА_2 зобовязався повернути до 26.10.2016 року. У визначений строк відповідач борг не повернув. Рішенням постійно діючого третейського суду при товарній біржі ЖТЗБ від 02.12.2016 року по справі №2/12/16 з відповідача на користь позивача стягнуто 31 200,00 грн.(грошовий еквівалент 1200 доларів США на день винесення рішення) боргу за договором позики, а 29.12.2016 року видано виконавчий лист на виконання рішення третейського суду. На даний час жодних коштів за даними рішеннями та виконавчими провадженнями відповідач не сплатив. Прострочення даного зобовязання виникло з 27.10.2016 року, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування позикою на рівні облікової ставки НБУ, відповідно до ст.1048 ЦК України у розмірі 352,47 долари США та 3% річних, у звязку з простроченням платежу, згідно ст.625 ЦК України у розмірі 70,6 долари США.
Ухвалою судді від 29.10.2018 у справі відкрито провадження з розглядом справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.18).
Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.37).
Відповідач в судове засідання не зявився, відзив на позов не подав, про дату та місце судового розгляду, повідомлений належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 12.02.2019 (а.с.36).
Відповідно ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Державної судової адміністрації України 29.01.2018 року щодо оголошень про виклик у суд учасників процесу, з опублікуванням
оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Пунктом 10 параграфу 2 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" ДСА України рекомендовано до 31 грудня 2018 року забезпечити створення та належне функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Враховуючи наведене, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи інформація про виклик у справі відповідача, третьої особи, свідка, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, розміщується безпосередньо судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України.
Відповідно до п. 15.8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.
Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлений про порядок розгляду справи.
Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 16.10.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики грошей. Отримання грошових коштів у сумі 1200 доларів США та зобовязання їх повернути до 26.10.2016 року підтверджується власноруч написаною ОСОБА_2 розпискою від 16.10.2016 року (а.с.6).
Зі змісту розписки вбачається, що відповідач зобов'язувався повернути отримані кошти у строк до 26.10.2016 року включно, але свої зобов'язання до цього часу не виконав.
Ухвалою Корольовського районного суду від 23.08.2017 року заяву ОСОБА_2 про розстрочку або відстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку
Відповідно до ч.8 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи судом.
Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковий до виконання сторонами.
Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати боргу за договорами позики відповідач порушує покладені на себе зобов'язання.
Згідно з положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Як встановлено при розгляді справи, на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість за договором позики не погашає.
Щодо розрахунку трьох відсотків річних судом встановлено наступне.
Згідно розрахунку наданого позивачем та перевіреного судом вбачається, що розмір трьох процентів річних від суми боргу за період з 28.10.2016 року по 07.09.2018 року становить 70,6 доларів США, а тому стягує вказану суму з відповідача, задовольнивши позовні вимоги в цій частині.
З приводу позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування позикою у розмірі 352,47 доларів США то вони також підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно із статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Отже, ст. 536 ЦК України сама по собі не встановлює розміру процентів за користування грошовими коштами, віддаючи це на вирішення на рівні договору або закону. Тобто сторони зобов'язання можуть укласти договір, в якому визначити розмір процентів. У разі неукладення такого договору або недосягнення з цього приводу згоди розмір процентів за користування грошовими коштами може визначатися за правилами ст. 1048 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Аналогічна правова позиція викладена і у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.07.2014 по справі № 6-36цс14, у якій зазначено, що ч. 1 ст. 1048 ЦК України установлено презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором.
Випадки, коли договір позики вважається безоплатним, зазначені в ч. 2 ст. 1048 ЦК України. Визначене вказаною нормою правило про безоплатність договорів позики є імперативним і не може бути змінене за погодженням сторін.
Оскільки між позивачем та відповідачем не укладався договір щодо розміру і порядку нарахування та одержання позикодавцем процентів від суми позики, тому їх розмір і порядок нарахування позивачем необхідно визначати відповідно до ст. 1048 ЦК України, тобто на рівні облікової ставки Національного банку України.
Таким чином, сума процентів від суми позики у розмірі 1200,00 доларів США за період з 28.10.2016 року по 07.09.2018 року, згідно наданого позивачем розрахунку, становить 352,47 доларів США та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.
Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша стаття 192 ЦК України).
Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України).
Такими випадками є стаття 193, частина четверта статті 654 ЦК України, Закон України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93, Закон України від 23 вересня 1994 року № 185/94 ВР «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».
Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.
Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.
Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.
У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.
Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню і інші складові грошового зобов'язання, передбачені, зокрема, у статті 1048 ЦК України, та при застосуванні статті 625 ЦК України.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України в справі № 6-79цс14 від 02.07.2014 р.
Станом на дату ухвалення даного рішення - 25.02.2019 року, згідно офіційного курсу НБУ, курс долара США до гривні становить 2 701,7312 грн. за 100,00 доларів США.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних у розмірі 70,6 доларів США, що відповідно до курсу НБУ (станом на 25.02.2019 становить 100 доларів США = 2 701,7312 грн.) 1907,61 грн., проценти за користування грошовими коштами у розмірі 352,47 доларів США, що відповідно до курсу НБУ (станом на 25.02.2019 становить 100 доларів США = 2 701,7312 грн.) 9 523,74 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.
Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід 2 групи, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 18, 141, 263, 265, 272-283 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 % річних у розмірі 70,6 доларів США, що відповідно до курсу НБУ (станом на 25.02.2018) становить 1907 (одна тисяча девятсот сім) грн. 61 коп., проценти за користування грошовими коштами у розмірі 352,47 доларів США, що відповідно до курсу НБУ (станом на 25.02.2019) становить 9 523 (девять тисяч пятсот двадцять ) грн. 74 коп., а всього - 423,07 доларів США, що еквівалентно 11 431 (одинадцять тисяч чотириста тридцять одну) грн. 35 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1,

зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

ОСОБА_2,

проживаючий за адресою:

м. Житомир, вул. Князів Острозьких (Шелушкова),24 кв.1

РНОКПП НОМЕР_2

Cуддя О. С. Рожкова