Справа №461/4214/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Рибак Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Зуєва Світлана Миколаївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк - два місяці, для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивує тим, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивач, являється спадкоємцем за заповітом. Коли позивач звернувся до нотаріальної контори, з метою оформлення спадкових прав, 30.05.2019 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Зуєва Світлана Миколаївна відмовила йому у здійсненні права на спадкування, у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, та надала письмове роз`яснення про порядок визначення додаткового строку, у якому рекомендовано звернутися до суду. Вказує, що причиною пропущення строку звернення з заявою про прийняття спадщини стало те, що позивач після смерті та похорону батька змушений був летіти у Туреччину, у зв`язку з робочими питаннями, оскільки рід його діяльності пов`язаний з частим перебуванням за кордоном. Вказав, що зараз ним здійснюється догляд за спадковим майном. Просить позов задовольнити.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності представника відповідача.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності третьої особи.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.6/.

За свого життя ОСОБА_2 склав заповіт на ім`я свого сина ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Зуєвою Світланою Миколаївною, за реєстровим номером 272 /а.с.7/. Згідно вказаного заповіту, ОСОБА_2 все майно, де в воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідає своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Відповідно до частини 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини 30.05.2019 року.

30.05.2019 року листом приватного нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Зуєвої Світлани Миколаївни позивачу відмовлено у здійсненні права на спадкування, у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, та надано письмове роз`яснення про порядок визначення додаткового строку, у якому рекомендовано звернутися до суду.

Згідно п.24 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У постанові Верховного Суду України 26.09.2012 року по справі №6-85цс-12 зазначається, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду України від 6 лютого 2013 року у справі 6-167цс12, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийнята спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Той факт, що позивач після смерті та похорону батька тривалий час знаходився за кордоном підтверджується копіями закордонного паспорта позивача та свідчить про об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у позивача для вчинення ним дій по поданню до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Суд виходить з того, що позивач знайшов змогу прийняти участь у похованні батька, однак змушений був повернутись до іншої країни задля збереження роботи та єдиного джерела доходів. Тож, причини пропуску строку на прийняття спадщини наведені позивачем є поважними.

Оскільки спадщина за померлим батьком позивача ніким не прийнята, інші спадкоємці не претендують на спадщину, заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 )додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що становить 2 (два) місяці після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.

Повний текст рішення складено 07 жовтня 2019 року.