Ухвала

22 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 335/14287/17

провадження № 61-3131ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2018 року, ухвалене у складі судді Шалагінової А. В. та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 січня 2019 року, ухвалене у складі колегії суддів: Онищенка Е. А., Бєлки В. Ю., Воробйової І. А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вона є матір'ю відповідачів. ІНФОРМАЦІЯ_1 трагічно загинув її чоловік, ОСОБА_4 Вона є непрацездатною особою, інвалідом ІІ групи, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги на лікування. Єдиним джерелом її доходу є пенсія у розмірі 1 450,68 грн. Відповідачі проживають окремо та не беруть участь в її утриманні. З урахуванням викладеного, просила стягнути з кожного з відповідачів на її користь аліменти у розмірі 1/10 частини від усіх видів їх заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову і довічно.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Орджнікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня

2018 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 09 січня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/10 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з

21 листопада 2017 року довічно.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/10 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з

21 листопада 2017 року довічно.

Зазначено, що розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1, у якій заявник просила скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 січня 2019 року, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору в даній справі є стягнення з кожного з відповідачів аліментів на утримання непрацездатної матері у розмірі 1/10 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову і довічно.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи зазначене, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обгрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя від 23 липня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення аліментів, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик