Ухвала

16 жовтня 2019 року

м. Київ

провадження № 61-158вп19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року через засоби поштового зв?язку представник

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , подав до Верховного Суду заяву про визначення підсудності справи за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

У заяві представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , вказав, що між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином Республіки Македонія ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстровано у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено актовий запис № 206.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , зазначив, що ОСОБА_1

є громадянкою України, зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 , а її чоловік - ОСОБА_3 є громадянином Республіки Македонія , проте належних доказів на підтвердження свого місця проживання та місця проживання відповідача ОСОБА_3 не надав.

Зазначене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Під час вирішення питання про визначення підсудності спору про розірвання шлюбу Верховний Суд керується положеннями ЦПК України та Законом України «Про міжнародне приватне право», якими встановлено порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.

Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства визначається ухвалою Верховного Суду у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно з частиною першою статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Оскільки представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не надав відповідних доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_1 за межами України та доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_3 на території Республіки Македонія, Верховний Суд позбавлений процесуальних підстав й можливості вирішити питання про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Роз`яснити заявникові право звернутися з такою заявою в разі усунення підстав для відмови у його задоволенні.

Керуючись статтею 29 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу відмовити.

Заяву разом з доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник