САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/989/19
Провадження №2/726/268/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Проскурняк І. Г., за участю секретаря: Богонос Г. Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Садгірського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

В позові посилається на те, що 17 листопада 1955 року між нею, ОСОБА_3 та Заборонюком ОСОБА_4 був укладений шлюб. 27 травня 1968 року під час шлюбу внаслідок договору купівлі-продажу нерухомого майна ними набуто у власність 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Вказане майно було оформлено на ім`я ОСОБА_5 15 листопада 1983 року, шлюб між ОСОБА_1 та Заборонюком ОСОБА_4 розірвано. Щодо поділу майна набутого під час шлюбу спору тоді не виникало, оскільки майном ОСОБА_1 користувалася в повному обсязі, так як постійно у будинку проживала.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після смерті її матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачка отримала у спадок іншу 1/2 частину нерухомого майна - того ж самого будинку АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер її колишній чоловік Заборонюк ОСОБА_7 . На час його смерті відкрилася спадщина на частку у спільному сумісному майні. Оскільки 1/2 частка будинку АДРЕСА_1 набута ними під час шлюбу, то вона є спільною сумісною власністю, яке нажито подружжям під час шлюбу. А тому предметом спадкування мала стати лише 1/4 частка указаного нерухомого майна. Проте, як позивачці стало відомо у вересні 2016 року, що 31 січня 2001 року, державним нотаріусом Другої Чернівецької державної нотаріальної контори, донька ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_8 ОСОБА_9 на 1/2 частину житлового будинку з відповідною до неї частиною господарських та побутових будівель і споруд по АДРЕСА_1 . Вважає, що свідоцтво про право власності на спадщину за законом на 1/2 частку указаного нерухомого майна, яке отримано ОСОБА_2 31 січня 2001 року, видано державним нотаріусом Другої чернівецької державної нотаріальної контори без належної правової підстави. А оскільки, 1/2 частка будинку набута подружжям під час шлюбу, то 1/4 його частка належить позивачці, як дружині, і лише 1/4 його частки можуть успадковувати діти спадкодавця.

Просить суд, визнати 1/2 частину будинковолодіння по АДРЕСА_2 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та Заборонюк ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Чернівці. Визнати в частині свідоцтво про право власності на спадщину за законом видане 31 січня 2001 року, державним нотаріусом Другої Чернівецької державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 частково недійсним. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_10 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_11 в судовому засіданні позов не визнала, а також подала до суду відзив в якому зазначила, що у задоволенні позову необхідно відмовити у зв`язку з тим, що позивачка пропустила строк позовної давності на звернення до суду за захистом своїх прав, без поважних на те причин.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26.02.2019 року, Заборонюк ОСОБА_7 уклав шлюб із ОСОБА_3 17.11.1955 року, актовий запис № 82. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище «Заборонюк». (а.с. 5).

Із договору купівлі-продажу серія АВІ № 517384 від 27.05.1968 року, вбачається, що ОСОБА_12 продав, а ОСОБА_5 купив 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 . (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 від 26.02.2019 року, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвано 15.11.1983 року, актовий запис № 109. (а.с. 10).

У відповідності до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 16.11.1992 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 11).

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом серія АВО № 416284 від 31.01.2001 року, спадкоємцем майна ОСОБА_5 , що складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , є його донька ОСОБА_2 (а.с. 8).

Із свідоцтва про право на спадщину за законом серія НВХ 352489 від 31.01.2001 року, вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_6 , що складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , є її донька ОСОБА_1 (а.с. 6).

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що оскільки 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , була придбана ОСОБА_5 під час перебування в шлюбі із ОСОБА_1 , а тому є їхньою спільною сумісною власністю як подружжя і підлягає поділу між ними в рівних частках, а тому до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 , повинна ввійти лише 1/4 житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 31.01.2001 року, видане на ім`я ОСОБА_2 необхідно визнати недійсним.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача про застосування строків позовної давності оскільки, відповідачем не надано суду будь-яких доказів про обізнаність позивача, про набуття відповідачем права власності на 1/2 частину спірного будинковолодіння в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому суд приходить до висновку, що судовий збір необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 368, 372 ЦК України, ст. ст. 60, 70 СК України та ст.ст. 4, 7, 8, 263-265, 273, 315, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом - задовольнити.

Визнати 1/2 частину будинковолодіння по АДРЕСА_2 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та Заборонюк ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Чернівці.

Визнати в частині свідоцтво про право власності на спадщину за законом видане 31 січня 2001 року, державним нотаріусом Другої Чернівецької державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 частково недійсним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1536,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя І. Г. Проскурняк