КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 756/10488/18 Головуючий у суді першої інстанції: Майбоженко А.М.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/11178/2019Доповідач - Гаращенко Д.Р.

25 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідома Т.О., Пікуль А.А.

При секретарі Майданець К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року у справі за позовом Публічного Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про виселення, знаття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Публічне Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», далі - АКБ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про виселення, знаття з реєстраційного обліку.

В позові просило виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1 ; зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою; зобов`язати відповідачів звільнити дане житлове приміщення від особистих речей; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.08.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір. В забезпечення виконання зобов`язань за цим договором між банком та третьою особою було укладено договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку банку передано квартиру АДРЕСА_1 . У зв`язку із порушенням позичальником умов кредитного договору позивач 02.05.2018 року, у порядку передбаченому Законом України «Про іпотеку», набув право власності на предмет іпотеки, внаслідок чого відповідачі, які зареєстровані у цій квартирі, втратили право користування нею. Позивач звертався до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення, проте останні, незважаючи на відсутність будь-яких правових підстав для проживання, продовжують користуватися ним та відмовляються добровільно виселятися. Такі дії відповідачів створюють перешкоди у здійсненні законних прав позивача, який не може вільно користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності майном.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог АКБ «Укрсоцбанк» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АКБ «Укрсоцбанк» 11 липня 2019 року подав апеляційну скаргу в якій посилається на його незаконність та необґрунтованість, ухвалене з порушенням норм процесуального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, що як наслідок призвело до неправильного застосування норм матеріального права, та ухвалення незаконного по суті рішення.

Просив рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30.05.2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_3 про виселення, зняття з реєстраційного обліку - задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог посилався на те, щосудом першої інстанції не досліджено обставини та як наслідок не вірно кваліфіковано правовідносини, що склалися між сторонами та прийнято не вірне по суті рішення.

23.08.2007р. між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір.

В забезпечення виконання зобов`язань за цим договором, між банком та третьою особою було укладено договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку банку передано квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ЗУ «Про іпотеку» АТ «Укрсоцбанк» було оформлено право власності на вказану квартиру.

Відповідно до умов іпотечного договору передбачено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки на його реалізація.

Відповідно до пунктів даного договору, у разі невиконання або неналежного виконання умов Іпотекодавцем основного зобов`язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Одним із способів звернення на предмет іпотеки передбачено передача Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання по кредитному договору в порядку встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку».

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2019 року, яке набрало законної сили, у справі № 756/9112/18 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання протиправними дії державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової О.В. при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк»; скасовано рішення державного реєстратора Попової О.В. від 02.05.2018 року про реєстрацію права власності на цю квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк»; та скасовано запис державного реєстратора Попової О.В. про державну реєстрацію права власності на квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк» - хоча в судовому засіданні було зазначено, що АТ «Украсонбанк» подав апеляційну скаргу на рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі № 756/9112/18 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання дії державного реєстратора протиправними.

Таким чином, на сьогоднішній день немає рішення, яке набрало законної сили, на яке посилається суд відмовляючи в задоволенні позову.

В судове засідання представник апелянта не з'явився, повідомлявся належним чином причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні ОСОБА_2 представник ОСОБА_1 заперечував проти апеляційної скарги, просив її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_3 представник третьої особи ОСОБА_6 . заперечував проти апеляційної скарги, просив її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що 23.08.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки № 013/376-І, відповідно до якого забезпечено належне виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором кредиту № 40.29-48/387 від 23.08.2007, укладеного між ними. В іпотеку банку передана трикімнатна квартира АДРЕСА_1 .

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції послався на те, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2019, яке набрало законної сили, у справі № 756/9112/18 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання протиправними дії державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової О.В. при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк».

Визнано дії державного реєстратора Попової О.В. протиправними, Скасовано рішення державного реєстратора Попової О.В. від 02.05.2018 про реєстрацію права власності на цю квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк» та державного реєстратора Попової О.В. про державну реєстрацію права власності на квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає зазначеній нормі процесуального закону.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2019 року, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової О.В. при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк», то підстав для задоволення позову банку про виселення не має.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» належить залишити без задоволення, а рішення суд першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2019 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль