Постанова

Іменем України

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 639/4070/17

провадження № 61-38567св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Негруця Юрій Сергійович, начальник управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лактін Ілля Сергійович,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду

м. Харкова від 22 лютого 2018 року у складі судді Єрмоленко В. Б. та постанову Апеляційного суду Харківської області від 22 травня 2018 року у складі колегії суддів: Маміної О. В., Кругової С. С., Пилипчук Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби (далі - Міжрайонний ВДВС) по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - ГТУЮ у Харківській області) Негруця Ю. С., рішення начальника управління ДВС ГТУЮ у Харківській області

Лактіна І. С., заінтересована особа - ОСОБА_2

Скарга мотивована тим, що постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Харкова (далі - Жовтневий ВДВС

м. Харкова)(теперішня назва - Міжрайонний ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків) ГТУЮ у Харківській області

Негруця Ю. С. від 21 березня 2017 року закінченно виконавчого провадження № 44964355 щодо виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 лютого 2014 року, яке змінено рішенням Апеляційного суду Харківської області від 04 червня 2014 року. Зазначала, що останні виконавчі дії було проведено 27 жовтня 2016 року і в той же день згідно акта державного виконавця Негруця Ю. С. складено акт про виконання рішення в повному обсязі. Рішення суду виконане не в повному обсязі, в акті відсутні відомості про виділення співвласникам земельних ділянок площею 614 кв. м та 686 кв. м, про проведення розподілу земельної ділянки, проведення під кутом 90 градусів прямої лінії довжиною 45 м до точки, що розподіляє огорожу земельної ділянки

АДРЕСА_1 на відрізки 10,7 м та 7,7 м, а також встановлення металевих кілків та натягнення на них стрічки. В акті міститься тільки запис її ОСОБА_3 та понятої ОСОБА_4 про наявність зауважень до проведення виконавчих дій. Крім того, залучений до виконавчих дій інженер-землевпорядник ОСОБА_5 надав звіт від 15 листопада 2016 року про те, що виконати розподіл земельної ділянки у відповідності до виконавчого листа неможливо, експерт ОСОБА_6 , яка теж приймала участь у виконавчих діях, не підтвердила факт виконання рішення у своєму звіті від 30 січня 2017 року, не зазначила чи були проведені якісь виміри, не вказала чи були встановлені металеві кілки і протягнута стрічка по лінії розподілу земельної ділянки. Згідно вказаному висновку експерт «візуально» дослідила границі земельної ділянки, замість того щоб розподілити її. Державний виконавець не прийняв до уваги зауважень понятої та її представника ОСОБА_3 та не має документів про те, що розподіл ділянки фактично виконано.

Начальник УДВС ГТУЮ у Харківській області Лактін І. С. виніс постанову

від 02 червня 2017 року про результати перевірки законності виконавчого провадження № 44964355. Цією постановою визнано, що дії державних виконавців Жовтневого ВДВС м. Харків Семенова Д. С., Негруця Ю. С. є такими, що вчинені з порушенням вимог частини першої статті 11, частини другої статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», доручено начальнику Жовтневого ВДВС зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії, скасувати постанову про скасування процесуального документу, винесену 25 квітня 2017 року старшим державним виконавцем Бєляєвим М. В., відповідно до якої скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження. Таку постанову вона вважала необґрунтованою, упередженою, суперечливою, оскільки начальник Жовтневого ВДВС

Хаблов В. М. своєю постановою від 18 квітня 2017 року визнав дії державного виконавця Негруця Ю. С. такими , що не відповідають вимогам статті 10, пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» і скасував постанову про закінчення виконавчого провадження

від 11 березня 2017 року. Дані про скасування постанови керівника Жовтневого відділу ДВС від 18 квітня 2017 року відсутні. Начальник Управління ДВС Лактін І. С. не спростував висновки начальника відділу про відсутність документів, які б підтверджували повне фактичне виконання судового рішення, вказав на порушення державними виконавцями Семеновим Д. С. і Негруця Ю. С. вимог статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 2.1 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», а саме на те, що не було вжито передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, проте погодився з висновками начальника відділу ДВС. Зобов`язуючи державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» керівник Управління ДВС не вказав які саме дії повинен здійснити державний виконавець.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Жовтневого ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківської області Негруця Ю. С. про закінчення виконавчого провадження від 21 березня 2017 року № 44964355 та зобов`язати виконавчу службу провести виконання у повній відповідності з резолютивною частиною рішення Апеляційного суду Харківської області

від 04 червня 2014 року; визнати неправомірною та скасувати постанову

від 02 червня 2017 року про результати перевірки законності виконавчого провадження, що винесено заступником начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальником УДВС ГТУЮ у Харківській області Лактіним І. С.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 лютого 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що рішення Апеляційного суду Харківської області від 04 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , третя особа - Харківська міська рада, про виділ належної частки домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_10 про виділ частки домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою виконано. Доводи ОСОБА_1 , викладені у скарзі, та її представника ОСОБА_3 в судовому засіданні, фактично зводяться до незгоди з проведеною Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз судовою будівельно-технічною експертизою, а також з рішенням суду, яким обрано другий варіант порядку користування земельною ділянкою.

Постанова про закінчення виконавчого провадження від 21 березня

2017 року, винесена державним виконавцем Негруця Ю. С., відповідає вимогам закону, а начальник УДВС ГТУЮ у Харківській області діяв у порядку та у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», у межах наданих йому повноважень, підстав для скасування постанови від 02 червня 2017 року не вбачається.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 22 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновок фахівця в галузі топографо-геодезичних вишукувань інженера-землевпорядника ОСОБА_11 , який 14 червня 2017 року провів дослідження границь земельної ділянки, лінії розподілу цієї земельної ділянки між співвласниками після проведення виконавчих дій, було зроблено більш ніж через 7 місяців після проведення виконавчих дій. ОСОБА_11 не був залучений до проведення виконання судового рішення та його висновки зроблені в той час, коли вже було встановлено паркан по межі земельних ділянок співвласників. Таким чином, суд вказав, що відсутні підстави вважати, що державним виконавцем при здійсненні виконання судового рішення не дотримано кутів поворотів, оскільки присутня при проведенні виконавчих дій судовий експерт, яка складала висновок, відповідно до якого і визначений порядок користування земельною ділянкою, погодилась, що 27 жовтня 2016 року рішення Апеляційного суду Харківської області

від 04 червня 2014 року було виконано у відповідності до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25 січня

2005 року № 8039.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що постанова про закінчення виконавчого провадження скасована безпідставно, без зазначення конкретних порушень з боку державного виконавця Негруця Ю. С. вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскаржуваною постановою начальником УДВС доручено начальнику Жовтневого ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Хаблову В. М. вказаний процесуальний документ скасувати відповідно до вимог статті 74 вказаного Закону. На виконання цієї постанови, державним виконавцем Негруця Ю. С. винесено постанову про скасування процесуального документу, згідно якої на підставі статей 18, 74 Закону України «Про виконавче провадження» скасовано постанову про скасування процесуального документа, винесену 25 квітня 2017 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла висновку, що ухвала суду у цій частині постановлена з додержанням вимог закону, оскільки начальник УДВС ГТУЮ у Харківській області діяв в порядку та у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», у межах наданих йому повноважень, підстав для скасування постанови від 02 червня 2017 року

№ 20/12/1/17 суд не вбачав.

Постанова державного виконавця Негруця Ю. С. від 21 березня 2017 року про закінчення виконавчого провадження відповідає вимогам пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», тому висновки суду і в цій частині відповідають вимогам закону.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду,

ОСОБА_1 ,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_1

У жовтні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2019 року справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Негруця Ю. С., рішення начальника управління ДВС ГТУЮ у Харківській області Лактіна І. С., заінтересована особа -

ОСОБА_2 призначено до судового розгляду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що підчас розгляду справи в суді першої інстанції судді Єрмоленко В . Б. тричі було заявлено відвід з причин, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України - порушення суддею процесуальних прав заявника, перекручування фактичних обставин, неодноразові твердження про наявність самозахвату міських земель, хоче цей факт не було підтверджено матеріалами справи і не відноситься до компетенції суду. Тому оскаржувані судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню відповідно до пункту 2 частини першої статті 411 ЦПК України.

У матеріалах виконавчого провадження відсутній документ, який би підтвердив факт виділення заявниці 614 кв. м земельної ділянки, як це вирішено судовим рішенням. У дослідженому судом звіті «Центр державного земельного кадастру» від 15 листопада 2016 року, співробітника якого було залучено до проведення виконавчих дій, прямо вказано, що площі виділених земельних ділянок під час проведення дій по розподілу не вимірювались. У висновку судової земельно-технічної експертизи від 30 січня 2017 року № 9476 не вказано, що розподіл ділянки фактично проведено. Сертифікований фахівець у галузі геодезії і землеустрою Томан А. І . у зробленому ним на підставі проведеної топографо-геодезичної зйомки висновку від 19 червня 2017 року № 57 зазначив, що внаслідок проведеного розподілу земельної ділянки змінена її границя по АДРЕСА_7 у зв`язку з чим змінилась конфігурація ділянки домоволодіння та змінилась її площа на розмір 7,62 кв. м.

Після проведення виконавчих дій і складання акта від 27 жовтня 2016 року про виконання рішення суду державний виконавець звернувся до апеляційного суду Харківської області за роз`ясненнями виконуваного рішення, оскільки виконати його немає можливості. Факт такого звернення підтверджує невідповідність вказаного акта від 27 жовтня 2016 року фактичним обставинам та про невиконання рішення суду в повному обсязі згідно з виконавчим документом. Після цього без проведення нових виконавчих дій державний виконавець 21 березня 2017 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням рішення суду.

Підставою для скасування постанови начальника УДВС ГТУЮ в Харківській області Лактіна І. С. від 02 червня 2017 року є відсутність мотивації зробленого висновку про те, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 21 березня 2017 року не відповідає вимогам пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» і тому вона не обґрунтована.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У жовтні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_2 на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому вона просила відмовити у задоволенні касаційної скарги та оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 04 червня 2014 року змінено рішення Жовтневого районного суду

м. Харкова від 17 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , третя особа - Харківська міська рада, про виділ належної частки домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до

ОСОБА_1 , ОСОБА_10 про виділ частки домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою. Визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_5 за другим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25 січня 2005 року № 8039 за фактичним користуванням та виділено в користування ОСОБА_1 на 69/100 частин домоволодіння, земельну ділянку площею 614 кв. м. Виділено ОСОБА_2 в користування на 31/100 частин домоволодіння, земельну ділянку площею 686 кв. м. Границі розподілу земельною ділянки ділять земельну ділянку

на: - від червоної лінії по Карачівському шоссе, розділено огорожу на ділянки з розмірами 9,0 м та 11,2 м, потім по прямій лінії довжиною 15, 5 м далі повернувши направо під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 3, 3 м, потім повернувши вліво під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 45 м до границі земельної ділянки № НОМЕР_1 , розділивши огорожу на ділянки з розмірами 10, 7 м та 7, 7 м.

08 вересня 2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова виданий виконавчий лист по вищевказаному рішенню № 2-743/11 про виділення ОСОБА_2 , як спадкоємиці ОСОБА_15 , у користування 31/100 частини домоволодіння та земельну ділянку площею 686 кв. м, а також виділення ОСОБА_1 69/100 частин домоволодіння та земельну ділянку площею 614 кв. м.

11 вересня 2014 року постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-743/11.

Державним виконавцем проведено ряд виконавчих дій з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Постановою старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ Бондаренка П. В. від 14 жовтня 2014 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа

№ 2-743/11 про виділення ОСОБА_2 , як спадкоємиці ОСОБА_15 , в користування 31/100 частини домоволодіння та земельну ділянку площею 686 кв. м, а також виділення ОСОБА_1 69/100 частин домоволодіння та земельну ділянку площею 614 кв. м.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою суду апеляційної інстанції від 03 березня

2015 року, визнано неправомірною та скасовано постанову старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ

Бондаренка П. В. від 14 жовтня 2014 року про закінчення виконавчого провадження та зобов`язано провести виконання у повній відповідності з резолютивною частиною рішення Апеляційного суду Харківської області

від 04 червня 2014 року. Підставою для скасування постанови визнано судом, що пряма лінія 45 м не доходить до границі земельної ділянки домоволодіння, не визначено порядку користування частиною ділянки завширшки 1,3 м та довжиною 18 м, що розташована вздовж границі земельної ділянки з АДРЕСА_6, рішення в частині виділу земельної ділянки у користування ОСОБА_1 не виконано. Залишаючи без змін ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 грудня 2014 року, апеляційний суд в ухвалі від 03 березня 2015 року зазначив, що на стадії виконання судового рішення державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін може призначати, при необхідності, експерта або спеціаліста, а у разі випадків незрозумілості резолютивної частини рішення звертатися із заявою про роз`яснення відповідного рішення суду, але такі вимоги закону виконані не були.

Постановою державного виконавця від 13 вересня 2016 року для проведення виконавчих дій залучено судового експерта - старшого наукового співробітника лабораторії судових будівельно-технічних досліджень Харківського НДІ судових експертиз ім. М. С. Бокаріуса Кириленко С. А., яка проводила по справі експертизу, від 25 січня 2005 року висновок № 8039. Саме згідно зазначеного висновку рішенням Апеляційного суду Харківської області від 04 червня 2014 року земельна ділянка розділена між співвласниками. Також, за заявою ОСОБА_3 до проведення виконавчих дій було залучено Харківську регіональну філію державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

27 жовтня 2016 року проведено виконання судового рішення щодо визначення порядку користування земельною ділянкою за другим варіантом висновку експертизи, у присутності судового експерта

Кириленко С . А ., яка проводила експертизу, інженера землевпорядника ОСОБА_18 , про що складено акт державного виконавця. Як зазначено в акті, розподіл проведено відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, зазначеному у виконавчому листі, у повному обсязі. Експертом зауважень не подано. Державним виконавцем по межі розділу земельної ділянки були встановлені металеві кілки, натягнута стрічка, після чого ОСОБА_2 встановила огорожу.

15 листопада 2016 року до державного виконавця направлено звіт державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», де зазначено, що виконавчі дії по розподілу земельної ділянки проводилися із застосуванням металевої рулетки 50 м. Встановлено, що виконавчим листом кут між лінією по огорожі з боку червоної лінії Карачівського шосе та прямою лінією довжиною 15,5 м не визначено, прив`язки кінцевої точки цієї лінії до якихось будівель немає, хоча ця кінцева точка одночасно є точкою повороту лінії розподілу ділянки на кут 90 градусів праворуч. За вимогою залученого до виконавчих дій експерта ця пряма проведена паралельно стіні житлового будинку на відстані 1,4 м від неї. Встановити кути, що викладені у висновку експерта, заважає паркан, який перетинає лінію розподілу. Крім того, від точки повороту ліворуч лінії розподілу до точки на огорожі земельної ділянки по вул. Східній, яка має розділяти її лінії з розмірами 10,7 та 7,7 м відстань фактично складає 46,2 м, проте за виконавчим документам вона дорівнює 45 м. Фактична площа земельної ділянки по АДРЕСА_5 більша, ніж вказано у виконавчому листі, внаслідок чого земельна ділянка залишається не розподілена, а площа виділених ділянок не відповідає 614 та 686 кв. м. Встановлена лінія розподілу перетинає частину замощеного майданчику, завширшки 0,8 м і довжиною 9,2 м, поділяє навпіл вигрібну яму, а також проходить у середині навісу, що знаходиться на земельній ділянці «відділяючих» його частину.

Таким чином, ДП «Центр державного земельного кадастру» вважає, що результати виконавчих дій не відповідають вимогам виконавчого листа, який не містить чітко визначеного кута у точці початку лінії розподілу, довжина прямої лінії, що повинна складати 45 м не відповідає фактичному розміру земельної ділянки, розташованим об`єктам нерухомого майна.

Згідно із висновком судової земельно-технічної експертизи № 9476, складеним старшим судовим експертом Кириленко С. А., за виконавчим провадженням № 44964355 відповідно до постанови державного виконавця Негруця Ю. С., провести розподіл земельної ділянки

АДРЕСА_3 , зазначеної у виконавчому листі

від 08 вересня 2014 року № 2-743/11 можливо.

У дослідницькій частині висновку експерта міститься посилання на те, що при повторному обстеженні встановлено, що на земельній ділянці побудовано навіс, який на час проведення судової будівельно-технічної експертизи від 25 січня 2005 року № 8039 був відсутній. Тобто варіанти порядку користування земельною ділянкою надавались без урахування навісу. У висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25 січня

2005 року № 8039 зазначено, що «за будинком зареєстрована земельна ділянка площею 1300 кв. м». Варіанти порядку користування земельною ділянкою надавались до розмірів, які зафіксовані технічним паспортом, який підтверджує право користування земельною ділянкою. В ході проведення виконавчих дій були наведені межі земельної ділянки АДРЕСА_3 у відповідності до другого варіанта висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25 січня 2005 року

№ 8039 за фактичним користуванням згідно рішення Апеляційного суду Харківської області від 04 червня 2014 року.

З урахуванням вищевказаних розбіжностей, державний виконавець

Негруця Ю. С. звернувся до суду із заявою про роз`яснення судового рішення. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 01 березня 2017 року у задоволенні заяви про роз`яснення рішення державному виконавцю було відмовлено. Апеляційний суд Харківської області зазначив, що рішення суду від 04 червня 2014 року прийнято апеляційним судом з урахуванням висновку судово-будівельної експертизи від 25 січня 2005 року № 8039. Експерт ОСОБА_6 , яка проводила вказану експертизу постановою державного виконавця від 06 вересня 2016 року була залучена до виконавчих дій та надала висновок від 30 січня 2017 року № 9476, згідно якого провести розподіл земельної ділянки по АДРЕСА_3 , зазначеної у виконавчому листі від 08 вересня

2014 року № 2-743/11, можливо.

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Негруця Ю. С.

від 21 березня 2017 року виконавче провадження закінчено у зв`язку з виконанням рішення суду 27 жовтня 2016 року.

На підтвердження факту невиконання державним виконавцем рішення суду у повній відповідності з резолютивною його частиною, ОСОБА_3 надав суду висновок фахівця в галузі топографо-геодезичних вишукувань інженера-землевпорядника ОСОБА_11, який 14 червня 2017 року провів дослідження границь земельної ділянки, лінії розподілу цієї ділянки між співвласниками після проведення виконавчих дій та вказав, що лінія розподілу дійсно означена натягнутою на металевих кілках кольоровою мотузкою, та нещодавно встановленим «європарканом». Кутові виміри проведено електронним тахеометром, координати точок ходу та кутів повороту меж, встановленої лінії розподілу цієї ділянки та паркан обчислені в системі координат СК-63, геодезична прив`язка кутів повороту меж земельної ділянки, встановленої лінії розподілу цієї ділянки та паркану виконані з точок теодолітного ходу полярним методом з належним контролем геодезичного визначення. За цими висновками частина огорожі домоволодіння, що є границею ділянки з АДРЕСА_7 , відрізняється від даних технічного паспорту. Відрізок вказаної частини огорожі довжиною

7,7 м є новий паркан, побудований замість старого, але його встановлено не по спільній лінії з частиною старої огорожі, що залишилася, а відступивши в глибину ділянки по «червоній лінії» на відстань 1.2 метра біля воріт, та на відстань 0,78 м біля початку огорожі сусіднього домоволодіння

АДРЕСА_4 . За рахунок того, що границя повинна бути прямою лінією і складати суцільну не ломану лінію з огорожами сусідніх домоволодінь, змінено конфігурацію земельної ділянки домоволодіння та її площу на

7,62 кв. м. Встановлена державним виконавцем лінія розподілу, що означена натягнутою на металевих кілка кольоровою мотузкою, ділить земельну ділянку в наступний спосіб: від червоної лінії по вул. Карачівське шосе, розподіливши огорожу на відрізки з розмірами 9,0 м та 11 м, далі по прямій лінії довжиною 15,5 м, що проходить паралельно стіні житлового будинку літ. «А-1» на відстані 1,4 м від неї, далі повернувши праворуч на кут

91"03'21" градусів по прямій лінії довжиною 3,3 м, потім повернувши ліворуч на кут 97°05" і 10 градусів по прямій лінії довжиною 45,0 м. Частина земельної ділянки з розмірами 1,2 м довжини та 18,4 м завширшки залишена не розподілено. Новостворений паркан розподіляє ділянку між співвласниками: ОСОБА_2 виділено 645,76 кв. м, ОСОБА_1 виділено 652,64 кв. м і фактично ділить земельну ділянку в наступний спосіб: від червоної лінії по вул. Карачівське шосе, розподіливши огорожу на відрізки з розмірами 9,0 м та 11 м, далі по прямій лінії довжиною 15,5 м до точці повороту праворуч, далі повернувши праворуч на кут 92°21"25" градусів по прямій лінії довжиною 2,05 м, потім повернувши ліворуч на кут 95°36'02 градусів по прямій лінії довжиною 45,0 м, що не доходить до вказаної у технічному паспорті земельної ділянки з АДРЕСА_7 на відстань 1,2 м. Відстань між вказаним парканом та стіною житлового будинку

літ. «А-1» складає 1,12 м завширшки.

Після отримання постанови про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_1 звернулась із заявою про поновлення виконавчого провадження до начальника Жовтневого ВДВС м. Харкова. За результатами перевірки законності виконавчого провадження у постанові начальника ВДВС від 18 квітня 2017 року про результати перевірки вказано, що у матеріалах виконавчого провадження не виявлено документів про виконання рішення суду, тому постанова скасована та зобов`язано старшого державного виконавця Бєляєва М. В. усунути виявлені порушення та привести виконавче провадження у відповідність до вимог законодавства. Постановою старшого державного виконавця Бєляєва М. В. 25 квітня

2017 року скасована постанова про закінчення виконавчого провадження.

Заступником начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальником УДВС ГТУЮ у Харківській області Лактіним І. С. за результатами проведеної перевірки законності виконання виконавчого провадження № 44964355 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 08 вересня 2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова у справі №2-743/11 винесено постанову

від 02 червня 2017 року № 20/12/1/17. Цією постановою встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 21 березня

2017 року, винесена державним виконавцем Негруця Ю. С. по виконавчому провадженню № 44964355, відповідає вимогам пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого виконавче провадження закінчується фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Начальником УДВС ГТУЮ у Харківській області доручено начальнику Жовтневого ВДВС зобов`язати державного виконавця, в провадженні якого перебуває зазначене виконавче провадження, провести виконавчі дії в порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження», в тому числі скасувати постанову про скасування процесуального документа, винесену 25 квітня 2017 року, відповідно до якої скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 44964355, винесену державним виконавцем Негруця Ю. С. 21 березня 2017 року.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Порядок виконання рішень судів визначено в Законі України «Про виконавче провадження» та в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій, належним чином дослідивши наявні у справі докази, дійшли обґрунтованого висновку, що рішення Апеляційного суду Харківської області від 04 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , третя особа - Харківська міська рада, про виділ належної частки домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_10 про виділ частки домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою виконано.

Постанова про закінчення виконавчого провадження від 21 березня

2017 року, винесена державним виконавцем Негруця Ю. С., відповідає вимогам закону, а начальник УДВС ГТУЮ у Харківській області діяв у порядку та у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», у межах наданих йому повноважень, підстав для скасування постанови

від 02 червня 2017 року не вбачається.

Доводи касаційної скарги про те, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні заяв представника ОСОБА_1 про відвід судді Єрмоленко В. Б. не містять підстав для скасування оскарженого судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими.

Із матеріалів справи вбачається, що представником Житницької В. С. було подано заяви про відвід судді Єрмоленко В. Б., однак їхній зміст не вказує на наявність підстав вважати їх обґрунтованими, а тому правильним є висновок суду першої інстанції, що такі заяви задоволенню не підлягають. Питання відводу судді вирішувалось судом у встановленому законом порядку.

Наведене не дає підстав суду касаційної інстанції для застосування положень пункту 2 частини першої статті 411 ЦПК України та скасування судового рішення з цих підстав.

Інші доводи касаційної інстанції були предметом дослідження судів попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами першої та апеляційної інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Отже, доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Таким чином, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 22 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта