ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року

м.Суми

Справа №584/418/19

Номер провадження 22-ц/816/3312/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Хвостик С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

у присутності

представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мир-12» - адвоката Улановського Олександра Юхимовича

розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мир-12»

на ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 16 квітня 2019 року в складі судді Данік Я.І., постановленої в м. Путивль, повний текст якої складений 16 квітня 2019 року,

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мир-12» до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Карла Маркса-2» про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим,

в с т а н о в и в:

21 березня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мир-12» (далі - ТОВ «Мир-12») звернулось з позовом до ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Карла Маркса-2» (далі - ПП «Карла Маркса-2») про визнання поновленим з 08 січня 2019 року укладеного з ОСОБА_1 01 лютого 2008 року договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення № 16 з кадастровим номером НОМЕР_1 на той же самий строк (10 років) і на тих самих умовах, а також про визнання укладеною додаткову угоду із запропонованою заявником редакцією. Крім того, заявник просив скасувати державну реєстрацію права оренди та інших речових прав, похідних від права власності за ПП «Карла Маркса-2» на зазначену земельну ділянку.

15 квітня 2019 року ТОВ «Мир-12» звернулось із заявою про забезпечення позову, в якій просило заборонити проведення та вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з реєстрації будь-яких похідних від права власності речових прав щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 до набрання рішенням суду законної сили, а також заборонити ПП «Карла Маркса-2» вчиняти дії з обробки вказаної земельної ділянки, а саме: орання, культивування, глибоке розпушування, вирівнювання, внесення добрив, внесення засобів захисту рослин, посів сільськогосподарських культур та інші сільськогосподарські операції до набрання рішенням суду законної сили.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що з відповідачем ОСОБА_1 01 лютого 2008 року було укладено договір оренди земельної ділянки на 10 років, дія якого, на думку заявника, поновлена з 08 січня 2019 року, оскільки товариство продовжувало використовувати землю за призначенням, а власниця ділянки у встановленому законом порядку не навела причини відмови у поновленні дії договору, додаткову угоду не підписала і не повернула орендарю. Водночас, 18 січня 2019 року між відповідачами було укладено спірний договір оренди земельної ділянки № 3424 та здійснено його державну реєстрацію, а тому, з огляду , на предмет позовних вимог, настання сезону польових робіт, без вжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза ефективному захисту та поновленню порушених прав позивача.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 16 квітня 2019 року у задоволенні заяви ТОВ «Мир-12» про забезпечення позову відмолено.

ТОВ «Мир-12» з ухвалою суду не погодилось та оскаржило її в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, заявник просить ухвалу суду скасувати та вжити заходи забезпечення позову.

У скарзі заявник вказує на помилкові висновку суду першої інстанції про те, що оскільки укладений між відповідачами договір оренди земельної ділянки вже зареєстрований, тому забезпечення позову шляхом заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій є необґрунтованим. Зокрема, суд не врахував, що у випадку задоволення позову відповідачі можуть укласти новий договір оренди земельної ділянки і тому судове рішення фактично залишиться не виконаним. Крім того, суд дійшов безпідставного висновку про те, що заявник не запропонував зустрічного забезпечення позову відносно ймовірних збитків ПП «Карла Маркса-2» внаслідок заборони обробки земельної ділянки, оскільки у заяві про забезпечення позову суду було запропоновано визначити грошову суму в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки для внесення її на депозитний рахунок суду, тобто заявник не розділяв пропозицію визначення зустрічного забезпечення щодо кожного з відповідачів окремо.

У відзиві на апеляційну скаргу ПП «Карла Маркса-2» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін. При цьому вказує, що позовна вимога про скасування державної реєстрації права оренди фактично свідчить про невизнання за відповідачем права оренди спірної земельної ділянки і є тотожною виду забезпечення позову про заборону обробляти земельну ділянку. На думку відповідача, обрані позивачем заходи забезпечення позову перешкоджатимуть господарській діяльності підприємства. Твердження заявника апеляційної скарги про можливість укладення відповідачами нового договору оренди земельної ділянки з метою недопущення виконання можливого судового рішення у даній справі є недоведеним.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги. дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що укладений між відповідачами спірний договір оренди земельної ділянки зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому вимоги в частині заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки є необґрунтованими. Забезпечення позову в частині заборони обробляти земельну ділянку суд також залишив без задоволення та вказав на імовірні збитки відповідача ПП «Карла Маркса-2» у випадку задоволення заяви, які не перекриються розміром запропонованого позивачем зустрічного забезпечення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Згідно вимог ч. 2 цієї статті ЦПК забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з вимог п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, і забороною вчиняти певні дії. При цьому, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 4 постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року за № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно існує спір з приводу оплатного використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення. При цьому, оспорюється договір оренди земельної ділянки, який було укладено між відповідачами та, крім того, у встановленому законом порядку правочин було зареєстровано. Відтак, відповідач ПП «Карла Маркса-2» з моменту державної реєстрації спірного правочину має право використовувати земельну ділянку ОСОБА_1 за її цільовим призначенням, а тому вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони здійснювати обробку земельної ділянки, як вірно вважав суд першої інстанції, є необґрунтованим, оскільки така заборона безпосередньо впливає на поточну господарську діяльність підприємства.

Погоджується колегія суддів також і з висновком суду першої інстанції в частині відмови у забезпеченні позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно належної ОСОБА_1 земельної ділянки, оскільки позивач не довів намірів відповідачів укласти новий договір оренди земельної ділянки з метою перешкодити виконанню можливого судового рішення у даній справі.

За вказаних вище обставин, причини та обґрунтування щодо забезпечення позову є безпідставними, тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Доводи заявника апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Отже, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з дотриманням норм процесуального права, тому апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мир-12» залишити без задоволення, а ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 16 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 18 червня 2019 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

С. Г. Хвостик