КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________
Справа №359/3475/15-ц
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4691/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Копійці В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2018 року (суддя Борець Є.О.) про залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Банк «Камбіо», партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт» про визнання недійсними договорів застави майнових прав та відступлення права вимоги,

встановила:

у квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який неодноразово уточнював та змінював, та остаточно просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором №88ф-2007/840 від 22 січня 2007 року у сумі 481 904,69 доларів США.

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 подала до суду зустрічний позов про визнання недійсними договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року та договору про відступлення права вимоги від 10 грудня 2014 року.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2018 року зустрічний позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати, прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду в загальному порядку.

Представник ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду Печерським районним судом м. Києва позову ОСОБА_2 про визнання недійсним договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 12 вересня 2014 року та договору про відступлення права вимоги від 10 грудня 2014 року, провадження за яким відкрито ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року, вказані позови є взаємопов'язаними, тому ОСОБА_2 вимушена була подати зустрічний позов.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.153 т.3), у судове засідання не з'явився, подав до канцелярії суду заяву про не розгляд справи у призначений судом час, посилаючись на те, що судове засідання, яке було призначене на 15год., не розпочалося у визначений час, тому він

був вимушений залишити приміщення апеляційного суду через завантаженість у справах.

Згідно ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У поданій заяві представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не висловив клопотання про відкладення розгляду справи, тому колегія суддів вирішила за можливе провести судовий розгляд у його відсутність.

При цьому колегія суддів також врахувала, що розгляд даної справи у визначений судом час не розпочався у зв'язку із розглядом цією ж колегією суддів інших справ, розгляд яких був призначений раніше і не був закінчений з причин, незалежних від суду.

З тексту заяви вбачається, що заява представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 складена о 15год. 20хв., що, на думку суду, не є значним часом затримки початку розгляду справи, і не позбавляло можливості представника позивача за зустрічним позовом прийняти участь у судовому засіданні.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.151, 152 т.3) у судове засідання не з'явилися, причини неявки не повідомили, тому на підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Залишаючи зустрічну позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває аналогічна цивільна справа за позовом ОСОБА_2

Вказаний висновок суду ґрунтується на нормах процесуального права, тому є правомірним.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 13 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_5, ПАТ «Банк Камбіо», партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт» про визнання недійсними договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти) від 12 вересня 2014 року та договору по відступлення прав вимоги від 10 грудня 2014 року на підставі ст. 203 ЦК України (с.с.224-227 т.2).

Провадження у справі відкрито ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року.

Подана до Бориспільського міськрайонного суду Київської області представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 зустрічна позовна заява, яка датована 3 серпня 2018 року (с.с.58-61 т.3), є аналогічною позовній заяві, яка перебуває у провадженні Печерського районного суду м. Києва, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про залишення її без розгляду.

Доводи апеляційної скарги, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2018 року було відмовлено у зупиненні провадження у даній справі до розгляду Печерським районним судом м. Києва позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ПАТ «Банк Камбіо», партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт» про визнання недійсними договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти) від 12 вересня 2014 року та договору по відступлення прав вимоги від 10 грудня 2014 року, не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги, так як це суперечить вищезазначеній нормі процесуального права, яка виключає можливість одночасного розгляду спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав різними судами.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються заперечень ОСОБА_2 проти первісного позову про стягнення заборгованості, що не є предметом даного апеляційного розгляду, тому оцінці не підлягають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При постановленні ухвали про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_2, судом першої інстанції не було допущено порушення норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 березня 2019 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк