Справа № 301/423/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2019 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що 01травня 1988 року померла її бабуся ОСОБА_3, про що видано свідоцтво про смерть.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та надвірних споруд, що знаходиться за адресою: с. Воловиця, буд. 61 Іршавського району Закарпатської області.

За життя спадкодавець заповіт не залишила.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину за померлою бабусею та матірю, так як були зареєстровані та проживали на день смерті із спадкодавцем, а також вступили в управління та володіння спадковим майном. Відповідачка ОСОБА_2 від спадщини відмовляється на користь позивачки та не претендує на спадкове майно. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті спадкодавця, в тому числі осіб, які мають право на обовязкову частку,- відсутні.

Власником спадкового житлового будинку була померла ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 45, виданого 20 листопада 1987 року на підставі рішення виконкому Камянської сільської ради № 24 від 15 квітня 1987 року.

При зверненні до приватного нотаріуса в оформленні спадщини позивачці було відмовлено у звязку із тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, тому вимушена звернутися до суду за вирішенням питання визначення належності спадкового майна.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, а подала заяву (а. с. 22), якою позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, а подала заяву (а. с. 21), якою позов визнала, не заперечила проти визнання права власності за позивачкою, а справу просить розглянути в її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 01 травня 1988 року померла бабуся позивачки ОСОБА_3, про що відділом запису актів громадянського стану в с. Камянське Іршавського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть (а. с. 4).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та надвірних споруд, що знаходиться за адресою: с. Воловиця, буд. 61 Іршавського району Закарпатської області.

За життя спадкодавець заповіт не залишила, що стверджується довідкою виконавчого комітету Камянської сільської ради Іршавського району № 180 від 07.02.2019 року (а. с. 9).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину за померлою бабусею та матірю, так як були зареєстровані та проживали на день смерті із спадкодавцем, а також вступили в управління та володіння спадковим майном, що стверджується копіями паспортів (а. с. 5, 6) та довідкою виконавчого комітету Камянської сільської ради Іршавського району № 180 від 07.02.2019 року (а. с. 9). Відповідачка ОСОБА_2 від спадщини відмовляється на користь позивачки та не претендує на спадкове майно (а. с. 21). Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті спадкодавця, в тому числі осіб, які мають право на обовязкову частку,- відсутні.

Власником спадкового житлового будинку була померла ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 45 виданого 20 листопада 1987 року на підставі рішення виконкому Камянської сільської ради № 24 від 15 квітня 1987 року (а. с. 8), копією інвентаризаційної справи (а. с. 10-11). Будинок побудований у 1987 році. Оригінал правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок втрачено.

При зверненні до приватного нотаріуса в оформленні спадщини позивачці було відмовлено у звязку із тим, що відсутній належний правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок.

У відповідності до ст. ст. 548 та 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 548 та 549 ЦК України (в редакції 1963 року), суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані за адресою: с. Воловиця, буд. 61 Іршавського району Закарпатської області, в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. При цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Головуючий: М. М. Золотар