Провадження №2-з/359/17/2019
Справа №359/2019/19
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2019 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Журавський В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири №43, яка знаходиться в Київській області, Бориспільський район, с. Проліски, вул. П. Морозова, буд.16.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 11 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення допущених недоліків.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 було подано до суду заяву про забезпечення позову, якою вона просить накласти арешт квартиру №43, яка знаходиться в Київській області, Бориспільський район, с. Проліски, вул. П. Морозова, буд.16, а також до набрання чинності судовим рішенням у даній справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо даної квартири.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник вказала на те, щоквартира №43, яка знаходиться в Київській області, Бориспільський район, с. Проліски, вул. П. Морозова, буд.16, була придбана нею та ОСОБА_2 в період перебування у шлюбі, а тому є спільною сумісною власністю. Заявник вважає, що ОСОБА_2 може без її згоди відчужити квартиру на користь третіх осіб. Тому існує досить велика ймовірність того, що ОСОБА_2 в будь-який час здійснить відчуження шляхом укладення договору дарування, міни тощо спірної квартири, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

За правилами ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Тому, розгляд заяви про забезпечення позову проводиться судом без виклику учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з п.1 та п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Встановлено, що між сторонами по справі виник спір з приводу поділу спільного майна подружжя та визнання за ОСОБА_1 права власності на 2/3 частини квартири.

Разом з цим, необхідність забезпечення позову у вказаний спосіб ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що ОСОБА_2 може вчинити дії щодо відчуження спірної квартири на користь третіх осіб.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Зважаючи на те, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України саме на заявника покладається обовязок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Всупереч цьому, у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 не зазначила жодного доказу на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду про визнання за нею права власності на частку у спірній квартирі.

В заяві про забезпечення позову міститься лише посилання на диспозицію норми ст.149 ЦПК України про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Однак відсутні відповідні докази, які дають підстави вважати обґрунтованим припущення про те, що відповідач має намір або здійснює дії, спрямовані на відчуження належного їй майна.

Тому у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ч.1 та ч.2 ст.149, п.1, п.2 ч.1 ст.150, ч.1 ст.153, п.1 ч.1 ст.258, ст.260, п.4 ч.1 ст.353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський