Дата документу 19.09.2019
ЄУ № 942/1598/19
Провадження №2/942/766/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 вересня 2019 року смт. Новопсков

Луганська область

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Пронька В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права на земельні частки (паї) та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Заїка В.К. звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів, в якому просить:

- встановити факт родинних відносин, а саме: факт того що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є племінницею померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , та що її син ОСОБА_3 є позивачу двоюрідним братом;

- визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), яке належало спадкодавцю ОСОБА_2 згідно сертифікату на земельну ділянку (пай) згідно з книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» на території Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області на підставі розпорядження Новопсковської РДА від 09 грудня 1996 року №623 серії ЛГ №0061275, розмірами 10,23 умовних кадастрових га вартістю на момент отримання 28385,16 грн., без визначення її в натурі;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту серії ІІ-ЛГ №041355, виданого 27 лютого 2003 року Заайдарівською сільською радою на праві приватної власності земельна ділянка № НОМЕР_1 , розміром 5,0900 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області;

- визнати за ОСОБА_1 право на землю згідно з сертифікатом серії ЛГ №0060785 виданого Новопсковською державною адміністрацією Луганської області 16 грудня 1996 року на багаторічні насадження, сіножаті та пасовища колишнього КСП «Маяк», розташовані на території земель Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області вартістю 1319,26 грн.;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , вартістю 42722 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, так як не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

У позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна (п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Позовна заява, серед іншого, містить вимоги про визнання права на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом.

Стаття 177 ЦК України визначає, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

За змістом ст. 190 ЦК України майном, як особливим об`єктом вважаються зокрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визначаються речовими правами.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм вбачається, що право на земельну частку (пай) є майновим правом.

Про майнову природу права на земельну частку (пай) свідчить також Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», який визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі.

Отже, вимоги позивача про визнання за нею права на земельні частки (паї) є вимогами майнового характеру.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначає ціну позову щодо вимог про визнання права на земельні частки (паї) у сумі 28385,16 грн. та 1319,26 грн., визначені станом на 01.07.1995, що не відповідає вищевказаним вимогам закону.

Крім того, позовна заява містить вимоги про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оцінку земель» вартість земельної ділянки - еквівалент цінності земельної ділянки, виражений у ймовірній сумі грошей, яку може отримати продавець.

Згідно ст.5 Закону України «Про оцінку земель» з метою визначення вартості земельної ділянки та прав на неї проводиться експертна грошова оцінка. Визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Таким чином, позивачу в позовній заяві слід зазначити ціну позову, виходячи з вартості земельних часток (паїв) в колишніх КСП «Україна», КСП «Маяк», а також нормативної грошової оцінки земельної ділянки № НОМЕР_1 розміром 5,0900 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, визначених станом на момент пред`явлення позову, та надати докази на підтвердження ціни позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

До позовної заяви додана квитанції про сплату судового збору на загальну суму 2689,40 грн., однак без зазначення реальної ціни позову неможливо визначити чи сплачений такий в належному розмірі.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Всупереч наведеним нормам закону, обраний позивачем спосіб захисту права, який вона просить визначити у рішенні, суперечить викладу обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги. Зокрема, позивач в прохальній частині позову просить визнати за нею право на земельну частку (пай), яке належало спадкодавцю ОСОБА_2 згідно сертифікату на земельну ділянку (пай) згідно з книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» на території Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області на підставі розпорядження Новопсковської РДА від 09 грудня 1996 року №623 серії ЛГ №0061275, розмірами 10,23 умовних кадастрових га. Разом з тим, як вбачається з сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0061275 від 16.12.1996 розмір земельної частки (паю) становить 11,05 умовних кадастрових гектари. Також позовна заява не містить викладу обставин щодо прийняття спадщини позивачем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . Крім того, в прохальній частині позову позивач, серед іншого, просить визнати за нею право на земельні частки (паї) та право власності на нерухоме майно, при цьому, взагалі не зазначає спадкодавця та вид спадкування.

За таких обставин, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та позовні вимоги підлягають уточненню.

Згідно п 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що вона зверталася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, на що отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Разом з тим, як вбачається зі змісту постанови державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори від 04.07.2019 про відмову вчинення нотаріальних дій, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , стало ненадання спадкоємцем документів, які б підтверджували родинні стосунки зі спадкодавцем.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права на земельні частки (паї) та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши їй строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в іншому випадку позовна заява вважається неподаною і повертається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: В. В. Пронька