Єдиний унікальний номер 226/1660/18 Номер провадження 22-ц/804/688/19
Номер провадження 22-ц/804/688/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Халаджи О. В.

суддів: Азевича В. Б., Гапонова А. В.,

секретар Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Бахмут цивільну справу № 226/1660/18, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 04 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Мирноградської центральної міської лікарні, третя особа Мирноградська міська рада, про поновлення на роботі ( суддя Редько Ж. Є повний текст рішення суду складено 10 грудня 2018 року.)

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Мирноградської центральної міської лікарні (далі за текстом ЦМЛ) про поновлення на роботі, в обґрунтування якого вказала, що вона працювала у відповідача на 1,0 ставки на посаді молодшої медичної сестри (санітарки) зубопротезної лабораторії. 22.03.2018 її було попереджено про те, що у зв'язку з реорганізацією поліклініки на підставі наказу по ЦМЛ від 16.03.2018 № 101 «Про реорганізацію стоматологічної поліклініки зі спеціалізованими прийомами та зубопротезної лабораторії Мирноградської центральної міської лікарні, скорочення чисельності та штату працівників» (далі наказ № 101) та штатного розпису ЦМЛ, діючого з 23.05.2018, її посада підлягає скороченню, з якої вона буде звільнена 22.05.2018. За наказом відповідача № 197-к від 11.06.2018 на підставі рішення Мирноградської міської ради «Про реорганізацію стоматологічної поліклініки зі спеціалізованими прийомами та зубопротезної лабораторії Мирноградської центральної міської лікарні» № VII/43-26 від 14.02.2018 (далі рішення міськради від 14.02.2018) та наказу № 101 11.06.2018 вона була звільнена з займаної посади за скороченням штату за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Не погоджуючись зі своїм звільненням, вказала, що відповідно до рішення міськради від 14.02.2018 із організаційної структури ЦМП виключені: стоматологічна поліклініка із спеціальними прийомами кабінетами 27,75 шт.од.; зубопротезна лабораторія 17 шт.од. Додатком 1 до вказаного рішення ухвалено утворення стоматологічного кабінету ЦМЛ та залишення однієї посади сестри медичної (1,0 ставки), по 0,5 ставки лікарів-стоматологів: терапевта, хірурга, дитячого і ортопеда, а також 0,5 ставки молодшої медичної сестри (санітарки). Термін виконання пункту 1 рішення міськради не встановлено. Однак, у складі ЦМЛ відсутня «стоматологічна поліклініка із спеціальними прийомами кабінетами», тому рішення міськради не приписує скорочення будь-якої зі штатних одиниць «стоматологічної поліклініки зі спеціалізованими прийомами», яка функціонувала у складі ЦМЛ до її звільнення відповідачем.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 29 листопада 2018 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Мирноградської центральної міської лікарні, третя особа Мирноградська міська рада, про поновлення на роботі відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення прийнято судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд необґрунтовано не узяв до уваги той факт, що 22 березня 2018 року вона отримала від відповідача попередження, в якому була інформація про те, що у зв'язку з «реорганізацією» стоматологічної поліклініки зі спеціалізованими прийомами, на підставі наказу по Мирноградській центральній міський лікарні від 16 березня 2018 року №101 «Про реорганізацію стоматологічної поліклініки зі спеціалізованими прийомами та зубопротезної лабораторії Мирноградської центральної міської лікарні, скорочення чисельності та штату працівників» та штатного розпису Мирноградської ЦМЛ, діючого з 23 травня 2018 року її посада підлягає скороченню. Інших попереджень про звільнення від відповідача вона не отримувала. Підстава вивільнення її за скороченням 11 червня 2018 року ґрунтувалася лише на клопотанні голови первинної профспілкової організації Мирноградської ЦМЛ від 22 травня 2018 року, скасованому листом голови первинної профспілкової організації Мирноградської ЦМЛ від 23 травня 2018 року, подальша реалізація наказу відповідача №147 від 22 травня 2018 року втратила юридичне обґрунтування. Нікого з працівників стоматологічної поліклініки та зубопротезної лабораторії з травневих дат, зазначених у повторних поданнях до профкому від 22 травня 2018 року відповідач не звільнив. Так само як не звільнив і її з посади молодшої медичної сестри зубопротезної лабораторії 22 травня 2018 року; подання про надання згоди на вивільнення її 11 червня 2018 року за скороченням за п.1 ст.40 КЗпП України відповідач відносно неї до виборного органу первинної профспілкової організації, яка діяла у відповідача не спрямовував. Крім того, вважає, що повторне подання відповідача до профкому про надання згоди на звільнення її за скороченням містило прохання надати згоду на звільнення 22 травня 2018 року, але само повторне подання відповідача від 22 травня було передане до профкому 23 травня, до подання додавався наказ №146, який втратив чинність, оскільки його приписи були замінені приписами наказу відповідача №147 від 22 травня 2018 року. У наказі №147 містився припис не «перенести вивільнення працівників на 11 червня 2018 року, а 11 червня 2018 року провести скорочення чисельності та штату працівників, що вказує на помилковість суду у висновках стосовно утримання відповідачем максимальної кількості днів, яка надається ст. 43 КЗпП на розгляд подання роботодавця про надання згоди на звільнення працівників. Крім того, при поданні позову ухвалою суду від 11 липня 2018 року позовна заява була залишена без руху у зв'язку з тим, що відсутня ціна позову, розрахунок судових витрат, не зазначено про наявність у позивача оригіналів доданих до заяви письмових доказів, однак судом не були враховані фактичні обставини даної справи, які були відомі суду в зв'язку з тим, що у цього самого судді був у провадженні колективний позов з участю позивачки та до нього додані ті самі докази, але та справа з тотожними вимогами не залишалась без руху за таких вимог. Також 03 серпня 2018 року ухвалою суду без клопотання позивача була залучена третя особа Мирноградська міська рада, в зв'язку з чим суд зобов'язав мене надати не пізніше 2 днів копію позову третій особі. Вважає, що покладений на неї процесуальний обов'язок не врахував вимоги ч. 2 ст.177 ЦПК України, а залучення третьої особи без клопотання сторін у даній справі вважає безпідставним. Також спрощене провадження не передбачає проведення дебатів, однак в останньому засіданні після дослідження доказів представнику відповідача надається можливість зробити промову, а письмове викладення промови долучається до матеріалів справи.

Відповідач Мирноградська центральна міська лікарня подав відзив на апеляційну скаргу, в яких вказує, що судове рішення є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Встановлено, що у відповідача дійсно відбулися зміни в організаційно-штатній структурі, які потягли за собою скорочення чисельності та штату працівників стоматологічної поліклініки зі спеціалізованим прийомами та зубопротезної лабораторії, що спростовує доводи позивачки про відсутність чітких приписів та юридичних підстав для скорочення посади позивача. Процедура звільнення працівників стоматологічної поліклініки з спеціалізованими прийомами та зубопротезної лабораторії Мирноградської центральної міської лікарні відповідно до п. 1 статті 40 КЗпП проводилась з дотриманням гарантій для працівників з урахуванням вимог статей 43, 49-2 КЗпП України.

Третя особа Мирноградська міська рада надала пояснення на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має. Мирноградська центральна міська лікарня діє на підставі Статуту, затвердженого рішенням Мирноградської міської ради. Так, відповідно до Статуту Мирноградська центральна міська лікарня є комунальним лікувально-профілактичним закладом охорони здоров'я, що заснований на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Мирноград, управління в межах повноважень здійснює Мирноградська міська рада як представник територіальної громади. Рішенням Мирноградської міської ради від 14 лютого 2018 року №УІІ/43-26 з організаційної структури ЦМЛ виключено стоматологічну поліклініку із спеціалізованими прийомами і зубопротезну лабораторію та утворено і включено до складу організаційної структури ЦМЛ лікувально-діагностичне відділення зі спеціалізованими прийомами стоматологічний кабінет. Звільнення позивачки здійснено з дотриманням вимог трудового законодавства.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача Мирноградської центральної міської лікарні Павлова О.О, яка діє на підставі довіреності та свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю, в судовому засіданні апеляційного суду просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Представник третьої особи Мирноградської міської ради Лаврова М.А., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні апеляційного суду просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 01.08.2008 по 11.06.2018 перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працюючи на посаді молодшої медичної сестри (санітарки) зубопротезної лабораторії, що встановлено на підставі трудової книжки позивача (а.с.6).

За наказом ЦМЛ від 11.06.2018 № 197-к ОСОБА_1 звільнено з посади молодшої медичної сестри (санітарки) зубопротезної лабораторії, працюючу на 1,0 ставки, 11.06.2018 за скороченням штату згідно за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с.4). Підставою звільнення зазначено рішення міськради від 14.02.2018 та наказ ЦМЛ № 101.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого за станом на 13.06.2018, ЦМЛ є комунальним закладом, її засновником є Мирноградська міська рада, відокремлені підрозділи у складі лікарні відсутні (а.с.13-16).

Згідно із розділом 7 Статуту ЦМЛ, затвердженому рішенням міської ради від 08.06.2016 № УП/12-45, до складу організаційної структури ЦМЛ серед інших включено структурні підрозділи стоматологічна поліклініка зі спеціалізованими прийомами (кабінетами) та зубопротезна лабораторія (а.с.182-185).

Відповідно до рішення Мирноградської міської ради від 14.02.2018 № УІІ/43-26 з організаційної структури ЦМЛ виключено стоматологічну поліклініку із спеціалізованими прийомами - 27,75 шт.од. і зубопротезну лабораторію - 17 шт.од. та утворено і включено до складу організаційної структури ЦМЛ лікувально-діагностичне відділення зі спеціалізованими прийомами стоматологічний кабінет; затверджено Статут ЦМЛ у новій редакції; головному лікарю ЦМЛ наказано провести заходи, пов'язані зі змінами в організаційній структурі ЦМЛ згідно діючого законодавства (а.с.63).

Згідно із розділом 7 Статуту ЦМЛ, затвердженому рішенням міської ради від 14.02.2018 № УІІ/43-26, до організаційної структури ЦМЛ серед інших включено структурний підрозділ лікувально-діагностичне відділення зі спеціалізованими прийомами, до складу якого увійшов стоматологічний кабінет (а.с.179-181).

З листа голови Мирноградської міської організації профспілки працівників охорони здоров'я (далі профспілка) від 02.03.2018 вбачається, що листом від 20.02.2018 головний лікар ЦМЛ повідомив первинну організацію про реорганізацію стоматологічної поліклініки зі спеціалізованими прийомами та зубопротезної лабораторії (а.с.116).

Згідно із наказом відповідача від 16.03.2018 № 101 на підставі рішення міськради від 14.02.2018 наказано провести реорганізацію стоматологічної поліклініки зі спеціалізованими прийомами та зубопротезної лабораторії ЦМЛ, скорочення чисельності та штату працівників, виключивши із організаційної структури лікарні всі посади стоматологічної поліклініки зі спеціалізованими прийомами у кількості 27,75 шт.од., та зубопротезної лабораторії у кількості 17 шт.од., у тому числі посаду молодшої медичної сестри (2,5 шт.од.); при цьому утворити та включити до складу організаційної структури ЦМЛ лікувально-діагностичне відділення зі спеціалізованими прийомами стоматологічний кабінет у кількості 3,5 шт.од. у складі: лікаря-стоматолога-терапевта (0,5), лікаря-стоматолога-хірурга (0,5), лікаря-стоматолога-дитячого (0,5), лікаря-стоматолога-ортопеда (0,5), сестри медичної (1,0), молодшої медичної сестри (санітарки) (0,5). Пунктом другим даного наказу приписано провести у відповідність штатний розклад лікарні, що вступає в дію з 23.05.2018 (а.с.24).

На виконання наказу № 101 у лікарні була створена комісія з реорганізації стоматологічної поліклініки зі спеціалізованими прийомами та зубопротезної лабораторії ЦМЛ (далі комісії з реорганізації), на засіданнях якої розглядалися питання, пов'язані із процедурою скорочення штату ЦМЛ, у тому числі щодо вручення попереджень працівникам про заплановане звільнення (протоколи № 1 від 16.03.2018, № 2 від 22.03.2018) (а.с.130-132, 136-143).

Згідно із штатним розкладом ЦМЛ, затвердженим міським головою 02.01.2018, на 01.01.2018 до складу лікарні включені стоматологічна поліклініка - 27,75 шт.од. та зубопротезна лабораторія - 17,0 шт.од. (а.с.195-212).

Згідно із штатним розкладом ЦМЛ, затвердженим міським головою 16.03.2018, з 23.05.2018 до складу лікарні включено стоматологічний кабінету - 3,5 шт.од., а саме: лікар-стоматолог-терапевт - 0,5 ставки, лікар-стоматолог-хірург - 0,5 ставки, лікар-стоматолог дитячий - 0,5 ставки, лікар-стоматолог-ортопед - 0,5 ставки, сестра медична (1,0 ставки), молодша медична сестра (санітарка) - 0,5 ставки (а.с.93-101).

Відповідно до протоколу зборів трудового колективу стоматологічної поліклініки зі спеціалізованими прийомами та зубопротезної лабораторії ЦМЛ (далі трудового колективу) від 21.03.2018 № 1, на яких була присутня позивач, розглянуто питання щодо реорганізації вказаних структурних підрозділів та пропозиції кандидатур працівників, які планують працювати у новоствореному стоматологічному кабінеті (а.с.133-135).

22.03.2018 позивач під підпис була попереджена про її звільнення 22.05.2018 за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з реорганізацією стоматологічної поліклініки зі спеціалізованими прийомами на підставі наказу ЦМЛ № 101 та штатного розпису ЦМЛ, діючого з 23.05.2018 (а.с.5, 124).

Одночасно з попередженням та 16.05.2018, 18.05.2018 позивачу були запропоновані вакантні посади по ЦМЛ, а саме: кухонний робітник, молодша сестра медична травматологічного відділення, молодша сестра медична жіночої консультації, молодша сестра медична гінекологічного відділення, двірник, від яких позивач відмовилася (а.с.124-125, 146-147). У судовому засіданні позивач підтвердила дані обставини та пояснила, що вона відмовлялася від всіх запропонованих вакансій, оскільки сподівалась, що звільнення скасують.

За наказами від 22.03.2018 №108/1, від 23.03.2018 №112, від 26.03.2018 №115, від 28.03.2018 №116, від 02.04.2018 №117/1 внесені зміни до п.1 наказу № 101 щодо кількості працівників стоматологічної поліклініки та зубопротезної лабораторії, посади яких скорочуються 22.03.2018 (19 осіб), серед яких прізвище і посада позивача, 23.03.2018 (18 осіб), 26.03.2018 (9 осіб), 28.05.2018 (1 особа) та 02.06.2018 (1 особа) (а.с.76-86).

07.05.2018 голові профспілки відповідачем спрямоване подання за підписом головного лікаря ЦМЛ для надання письмового рішення щодо звільнення позивача із займаної посади (далі подання) 22.05.2018 за скороченням штату відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України (отримане профспілкою 11.05.2018), з доданими до нього відповідними документами, в якому було зазначено підстави такого звільнення, відомості щодо вручення попередження про майбутнє звільнення, повідомлення про вакансії (а.с.117-118, 119).

Листом від 19.05.2018 голова профспілки ЦМЛ звернувся до голови Донецької обласної організації профспілки працівників охорони здоров'я України про надання правової оцінки подальшого розгляду подань головного лікаря ЦМЛ на звільнення працівників стоматологічної поліклініки зі спеціалізованими прийомами та зубопротезної лабораторії, та правомірності прийнятих рішень під час засідання профспілкового комітету 18.05.2018, викладених у протоколі № 14 (а.с.150).

У відповідь голова профспілки ЦМЛ отримав лист від 19.05.2018 про доцільність скасування рішення профспілки від 18.05.2018 (протокол № 14) про надання згоди на звільнення працівників лікарні, а у разі розгляду решти подань - про доцільність відмови у наданні згоди на звільнення працівників (а.с.151-152).

Відповідно до протоколу № 15 засідання профкому профспілки ЦМЛ від 21.05.2018 за результатами розгляду подань головного лікаря ЦМЛ про надання згоди на звільнення працівників за скороченням штату у задоволенні вказаних подань, у тому числі стосовно позивача, відмовлено; також скасовано рішення профкому про надання згоди на звільнення працівників ЦМЛ, прийняте 18.05.2018 (протокол № 14). Підставою для прийняття такого рішення стала промова голови профспілки, який пославшись на лист Донецької обласної організації профспілки, зазначив про відсутність юридичних підстав для звільнення, беручи до уваги, що на час розгляду подань зміст п.1 наказу № 101 має відповідати лише змісту наказу № 117/1 від 02.04.2018, а первісні приписи п.2 наказу № 101 та наказу № 102 від 16.03.2018 «Про затвердження штатного розкладу ЦМЛ» де-юре замінені приписами наказу № 120 від 02.04.2018 (а.с.153-156).

Про прийняте рішення голова профспілки повідомив відповідача листом від 21.05.2018, зазначивши, що підставою для відмови у наданні згоди на звільнення за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України стала юридична відсутність наказів ЦМЛ, якими б скорочувались посади зазначених працівників з дат, які були вказані у їх попередженнях про вивільнення за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України (на час розгляду подань зміст п.1 наказу № 101 має відповідати лише змісту наказу № 117/1 від 02.04.2018, а первісні приписи п.2 наказу № 101 та наказу № 102 від 16.03.2018 «Про затвердження штатного розкладу ЦМЛ» де-юре замінені приписами наказу № 120 від 02.04.2018) (а.с.122-123).

Наказом від 21.05.2018 № 146 відповідач вносить зміни до п.2 наказу ЦМЛ № 101, якими зазначає працівників стоматологічної поліклініки та зубопротезної лабораторії, посади яких скорочуються 22.03.2018 (19 осіб), серед яких прізвище і посада позивача, 23.03.2018 (18 осіб), 26.03.2018 (9 осіб), 28.05.2018 (1 особа) та 02.06.2018 (1 особа) (а.с.191-193).

22.05.2018 відповідач повторно спрямував голові профспілки подання, зміст якого ідентичний змісту першого подання від 07.05.2018, додавши до нього наказ від 21.05.2018 № 146. Дане подання зареєстровано профспілкою 23.05.2018 (а.с.120).

Голова профспілки у своєму клопотанні від 22.05.2018, посилаючись на ч.4 ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», вніс пропозицію відповідачу у зв'язку з отриманням 22.05.2018 повторного подання про перенесення терміну звільнення на 11.06.2018, оскільки перше вивільнення працівників відповідно до наданих подань має відбутися 22.05.2018 (а.с.121).

Враховуючи клопотання голови профспілки лікарні від 22.05.2018, з метою дотримання ст.43 КЗпП України, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» за наказом ЦМЛ від 22.05.2018 № 147 внесені зміни до п.1 наказу ЦМЛ № 101, відповідно до яких приписано провести скорочення чисельності та штату працівників стоматологічної поліклініки та зубопротезної лабораторії 11.06.2018 (а.с.29-32, 126-127).

На засіданні зборів трудового колективу 22.05.2018 (протокол № 2), де серед присутніх зазначена позивач, було доведено зміст клопотання голови профспілки лікарні, зміст наказу ЦМЛ від 22.05.2018 № 147 та повідомлено про продовження строків звільнення (а.с.144-145). Свою участь у зборах позивач не заперечувала.

З наказом ЦМЛ від 22.05.2018 № 147 позивач ознайомлена під підпис, що було нею підтверджено у судовому засіданні (а.с.128).

Своїм листом від 23.05.2018 голова профспілки пропонує відкликати подання ЦМЛ від 22.05.2018, вважаючи пропозицію можливого вивільнення працівників з 11.06.2018 недійсною, оскільки працівники лікарні не отримували попереджень про вивільнення 11.06.2018 (а.с.34).

Згідно із штатним розкладом ЦМЛ, затвердженим міським головою 22.05.2018, з 12.06.2018 до складу лікарні включено стоматологічний кабінет - 3,5 шт.од., а саме: лікар-стоматолог-терапевт - 0,5 ставки, лікар-стоматолог-хірург - 0,5 ставки, лікар-стоматолог дитячий - 0,5 ставки, лікар-стоматолог-ортопед - 0,5 ставки, сестра медична (1,0 ставки), молодша медична сестра (санітарка) - 0,5 ставки (а.с.102-110).

Даний штатний розклад також введено в дію з 12.06.2018 відповідно до наказу ЦМЛ від 22.05.2018 № 148 (а.с.190).

Відповідно до звітності «Інформація про попит на робочу силу (вакансії) за формою № 3-ПН за період з 22.03.2018 по 11.06.2018 у відповідача були наявні наступні вакансії: за звітами від 23.03.2018 - кухонний робітник, сестра медична, лікар інфекціоніст, сестра медична з масажу, молодша медична сестра (санітарка), лікар травматолог; за звітами від 11.04.2018 - лікар терапевт, лікар інфекціоніст, молодша медична сестра (санітарка) - 2, сестра медична, лікар травматолог, сестра медична з масажу; за звітами від 07.05.2018 - лікар інфекціоніст, сестра медична з масажу, сестра медична, завідувач складу, лікар терапевт, лікар травматолог, лікар хірург; за звітами від 22.05.2018 - бухгалтер; за звітами від 05.06.2018 юрисконсульт, начальник відділу кадрів, лікар терапевт, лікар інфекціоніст, лікар травматолог, лікар хірург, сестра медична (а.с.213-224, 7-23 т.2).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивачки здійснено з дотриманням вимог трудового законодавства, про майбутнє звільнення вона попереджена не пізніше ніж за два місяці до звільнення Також позивачці були запропоновані всі наявні у відповідача вакансії, які відповідали її кваліфікації та освіті, від яких вона відмовилась.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

На виконання законодавства судом першої інстанції було з'ясовано, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Згідно із пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06 листопада 1992 року розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Положеннями частини 2 статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Порядок вивільнення працівників визначено статтею 49-2 КЗпП України, за частиною з якої передбачено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

При вирішенні питання про дотримання вимог законодавства власником або уповноваженим органом підприємства, установи, організації в цій частині підлягають з'ясуванню обставини, пов'язані з тим, чи була у відповідача інша робота (вакантні посади), яку міг виконувати (займати) працівник відносно якого вирішувалось питання про звільнення, чи пропонувалась йому така робота (посади) та чи надавав він згоду на переведення на іншу роботу.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини 2 статті 40, частини 3 статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Мирноградською центральною міською лікарнею проведено скорочення чисельності та штату працівників стоматологічної поліклініки зі спеціалізованими прийомами та зубопротезної лабораторії у зв'язку з реорганізацією даних структурних підрозділів на підставі рішення Мирноградської міської ради від 14 лютого 2018 року, яка є засновником ЦМЛ як представник територіальної громади. При цьому Мирноградська ЦМЛ як юридична особа не була реорганізована, виключення двох структурних підрозділів та включення до складу лікарні іншого підрозділу нового кабінету не є реорганізацією ЦМЛ, а саме відповідно до затвердженого Статуту ЦМЛ із організаційної структури ЦМЛ було виключено всі посади з відділень «Стоматологічна поліклініка зі спеціалізованими прийомами» і «Зубопротезна лабораторія» та утворено і включено до структури лікарні лікувально-діагностичне відділення зі спеціалізованими прийомами, до складу якого увійшов стоматологічний кабінет, що свідчить про те, що у відповідача внаслідок зміни організаційної структури мало місце скорочення чисельності та штату працівників. А тому апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги позивачки в цій частині необґрунтованими.

22 березня 2018 року позивачка під підпис була попереджена про її звільнення 22 травня 2018 року з займаної посади молодшої медичної сестри (санітарки) стоматологічної поліклініки зі спеціалізованими прийомами (1,0 ставки) (а.с.5, т.1).

16 травня 2018 року позивачці були запропоновані вакантні посади в ЦМЛ, від яких позивачка відмовилася (т.1 а. с 145-147, 138).

Позивачка попереджувалась за два місяці про наступне звільнення і тому при звільненні позивачки не було порушено вимог частини 1 статті 49-2 КЗпП України, при цьому перенесення дати звільнення позивача на іншу дату не потребує повторного попередження. Позичці було запропоновано іншу роботу в ЦМЛ, від якої вона відмовилась.

Доводи про те, що від дати попередження про майбутнє звільнення 22 березня 2018 року до дати фактичного звільнення 11 червня 2018 року пройшло більше двох місяців, відповідач повинен був знову попередити позивачку про звільнення, апеляційний вважає необґрунтованим, оскільки статтею 49-2 КЗпП України встановлено строк: про наступне вивільнення працівник повинен бути персонально попереджений не пізніше ніж за два місяці. Тобто законом не встановлено форму та порядок попередження працівників про вивільнення.

Крім того, з обставин справи вбачається, що позивачка була звільнена 11 червня 2018 року за скороченням штату з посади молодшої медичної сестри (санітарки) стоматологічної поліклініки зі спеціалізованими прийомами.

Відповідно до статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, має бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Виборний орган первинної профспілкової організації повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації дав згоду на розірвання трудового договору.

Згідно із частиною 7 статті 43 КЗпП України та частиною 6 статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Розглядаючи трудовий спір з урахуванням положень частини 7 статті 43 КЗпП України та статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», суд повинен з'ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування такої відмови. І лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення. Оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов'язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості.

Як вбачається з матеріалів справи рішення профспілкового органу про відмову у наданні згоди на звільнення позивачки не містить достатньої аргументації та посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав. У висновку не міститься будь - яких даних щодо фактичних обставин і підстав звільнення позивачки, її ділових і професійних якостей. Такий висновок ґрунтується лише на тому, що профспілкова організація вважає, що відсутність наказів ЦМЛ, якими б скорочувались посади зазначених працівників з дат, які були вказані у їх попередженнях про вивільнення, а саме на час розгляду подань зміст п.1 наказу №101 має відповідати лише змісту наказу №117/1 від 02 квітня 2018 року, а надалі листом зазначила, вивільнення працівників з 11 червня 2018 року неможливе, оскільки працівники лікарні не отримували попереджень про вивільнення 11 червня 2018 року.

За таких обставин рішення профспілкового комітету не можна вважати таким, що відповідає вимогам закону, не містить обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення позивачки, правове обґрунтування незаконності звільнення позивачки в ньому відсутнє. Судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідач мав право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності обґрунтування профспілковим органом такої відмови, тобто відповідачем були дотримані вимоги законодавства під час звільнення позивача з роботи.

На підставі вищезазначеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що звільнення позивачки відбулось з дотриманням вимог трудового законодавства, а саме пункту 1 частини 1 статті 40, статті 49-2 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги про процесуальні порушення, які були ніби-то допущені судом першої інстанції, а саме про залучення третьої особи по справі за ініціативою суду, а також проведення судових дебатів, також не заслуговують на увагу, оскільки не є процесуальними порушеннями, які б призвели до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про те, що судом допущено порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Переглядаючи справу, відповідно до вимог 367 ЦПК України в межах розгляду справи судом апеляційної інстанції та доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 04 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач О. В. Халаджи

Судді: В. Б. Азевич

А. В. Гапонов

Повний текст судового рішення виготовлено 28 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач О. В. Халаджи