У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2019 Справа №607/24473/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі судді Грицака Р.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Чапаєв Роман ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 через адвоката Чапаєва Р.В. звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом постановлення ухвали про накладення арешту на нерухоме майно - будинок із приналежними до нього підвалом, гаражем, вбиральнею та огорожею за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району: 1) під кадастровим номером НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,120 га та ведення особистого підсобного господарства площею 0,105 га, загальною площею 0,225 га; 2) під кадастровим номером :02:002:5697 для ведення особистого підсобного господарства площею 0,105 га; 3) під кадастровим номером :02:002:0892 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1504 га; 4) під кадастровим номером :02:002:0891 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1500 га.

Також просить заборонити вчиняти будь-які дії щодо розпорядження та відчуження вказаного нерухомого майна.

В обґрунтування поданої заяви вказує на те, що вищевказане нерухоме майно є спільною сумісної власністю її та померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Однак зазначене право ОСОБА_1 наразі не визнається та оспорюється відповідачем - ОСОБА_4 , який після смерті батька - ОСОБА_3 як спадкоємець першої черги вступив у спадщину, проте намагається отримати право на спадщину стосовно усього зазначеного нерухомого майна, а не його Ѕ частини, власником якої і був спадкодавець - померлий ОСОБА_3 . Водночас, документів, які посвідчують право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на зазначені об`єкти не існує, оскільки в усіх документах зазначено ОСОБА_3 , як титульного власника. На даний час позивач має намір звернутися до суду за захистом свої прав, зокрема з позовом до відповідача ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , визначення ідеальної частки у праві спільної сумісної власності, визнання права власності за ОСОБА_1 на Ѕ частку спірного майна.

Вважає, що на теперішній час існує загроза, що вищевказані об`єкти нерухомості після отримання щодо них відповідачем свідоцтва про право на спадщину, та в подальшому виготовлення правовстановлюючих документів і виникнення у зв`язку з цим у відповідача одноосібно права власності, можуть бути відчужені ним третім особам, що в подальшому утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору, якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо. Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно ч. 2 ст 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України, суд може залежно від обставин справи забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. Пунктом 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи підтверджено факт реєстрації за ОСОБА_3 права власності на нерухоме майно - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району: 1) під кадастровим номером НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,1200 га; 2) під кадастровим номером :02:002:5697 для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1050 га; 3) під кадастровим номером :02:002:0892 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1504 га; 4) під кадастровим номером :02:002:0891 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1500 га. Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді. Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що в порядку збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді, заява підлягає до часткового задоволення, шляхом постановлення ухвали про накладення заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Одночасно в задоволенні вимог про накладення арешту на нерухоме майно слід відмовити, оскільки арешт накладений на нерухоме майно, в даному випадку житловий будинок та земельні ділянки є нееспівмірним втручанням у право фізичних осіб мирно володіти майном та унеможливить вчинення дій, щодо вільного майна призначенням, зокрема можливості обробітку земельних ділянок чи утримання житлового будинку.

Керуючись ст.ст.150-153, 258-260, 268 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Чапаєв Роман ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити частково.

Накласти заборону відчуження нерухомого майна, що зареєстроване за ОСОБА_3 , а саме:

- будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1

- земельні ділянки розташовані на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району: 1) під кадастровим номером :02:002: НОМЕР_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,1200 га; 2) під кадастровим номером :02:002:5697 для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1050 га; 3) під кадастровим номером :02:002:0892 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1504 га; 4) під кадастровим номером :02:002:0891 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1500 га.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Роз`яснити заявнику, що позовна заява має бути подана до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

Копію ухвали направити для виконання до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ( м. Тернопіль, вул. Київська, 3а) та Відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації (м. Тернопіль, майдан Перемоги, 1), а також сторонам для відому.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяР. М. Грицак