КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1395/14-ц
Провадження № 6/488/5/19
УХВАЛА

Іменем України

19.02.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Тузові Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду заяву ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі № 488/1395/14-ц, -

В С Т А Н О В И В :

17.04.2014 року рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва позовні вимоги Чорноморського державного університету імені Петра Могили до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за навчання були задоволені у повному обсязі, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь Чорноморського державного університету імені Петра Могили заборгованість за навчання у сумі 17 900 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Відповідач рішення суду визнає та бажає сплатити присуджену суму заборгованості, але сплатити всю суму одразу не має можливості, так як він є військовослужбовцем і його заробітна плата складає 10 000 грн. на місяць, він має на своєму утриманні малолітню дитину 6 місяців та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, його заробітна плата є єдиним джерелом доходу його сім'ї.

На підставі викладеного, відповідач просить суд розстрочити стягуємую з нього суму боргу до 10% та дозволити йому повертати суму боргу на протязі 18 місяців.

В судове засідання відповідач не з'явився, у своїй заяві просив провести судове засідання у його відсутність.

Представник позивач також у судове засідання не з'явився, судом був повідомлений належним чином, причина його неявки суду не відома.

Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню через наступне.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан.

Відповідно до ч.3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочка, виходячи з положень вказаної статті - це надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах і в строки, встановлені судом.

Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Системне тлумачення ст. 435 ЦПК України та ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, з заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення, при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим та на строк не більше один рік.

Важке матеріальне становище заявника, наявність на утриманні малолітньої дитини та дружини - суд не вважає підставою для надання розстрочки виконання рішення суду, інших виключних підстав заявником не наведено.

Вирішуючи вказане в заяві питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що заявником при наведенні мотивів для розстрочення виконання рішення не надано жодного доказу перебування у скрутному матеріальному становищі станом на час звернення з відповідною заявою до суду, які б в свою чергу давали підстави для розстрочення виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, оскільки заявниками не доведено наявності виключних обставин, які б утруднювали або робили неможливим виконання рішення у порядку, який передбачений законодавством.

За наведених вище обставин в задоволенні заяви ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення суду необхідно відмовити.

Керуючись ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 261, 353-354, 435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі № 488/1395/14-ц - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

СУДДЯ Л.І. Селіщева