КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5073/18
Провадження № 2/552/42/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2019 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання Рибальченко О.П., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтава в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариство «Європейський страховий союз» про стягнення матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди та просить суд стягнути з ОСОБА_4 17139,52 гривень матеріальної шкоди та понесені витрати на оплату проведення оцінки розміру матеріальної шкоди в розмірі 1500 грн. та стягнути з відповідачем понесені ним судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.08.2017 року близько 21 год. 10 хв. за адресою м. Полтава, вул. Ю. Тимошенка 6 сталася дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля OPEL VIVARO, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Mazda 626, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1. Внаслідок ДТП Mazda 626 отримав механічні пошкодження. Оскільки цивільна відповідальність обох водіїв автомобілів була застрахована та відповідач визнав свою вину у скоєнні ДТП, було прийнято рішення про складання на місці ДТП євро протоколу. Цивільна відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз», поліс №АК 3424448 від 26.06.2017 року.

08.10.2018 року відповідач ОСОБА_5 подав відзив на позов в якому зазначив про те, що позов він не визнає в повному обсязі з тих підстав, що його вину не встановлено та він є неналежним відповідачем по справі. Крім того, відповідач не згоден із звітом про оцінку майна, яку надав позивач для підтвердження своїх позовних вимог.

31.10.2018 року позивач зменшив розмір вимог до відповідача ОСОБА_4 та просить стягнути з нього 9304,73 гривень та залучити до участі у справі в якості співвідповідача приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» та стягнути з нього 7834,79 гривень, 1500 гривень витрати за проведену оцінку майна та судовий збір.

Відповідно до ухвали від 10.09.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

Відповідно до ухвали суду від 05.11.2018 року виключено ПАТ «Європейський страховий союз» з числа третіх осіб та залучено в якості співвідповідача.

Клопотання сторони не заявляли.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, просили суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала з підстав викладених у відзиві.

Відповідач ПАТ «Європейський страховий союз» в судове засідання свого представника не направив, судова повістка була направлена за місцем реєстрації юридичної особи, але повернулась без вручення по закінченню терміну зберігання.

Суд дослідивши матеріали справи та заслухавши сторони прийшов до таких висновків.

03.08.2017 року близько 21 год. 10 хв. за адресою м. Полтава, вул. Ю.Тимошенка 6 сталася дорожньо транспортна пригода за участі автомобіля OPEL VIVARO, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Mazda 626, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1. Внаслідок ДТП Mazda 626 отримав механічні пошкодження.

Оскільки цивільна відповідальність обох водіїв автомобілів була застрахована та відповідач визнав свою вину у скоєнні ДТП, сторони домовились про складання на місці повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Даний протокол сторони скріпили своїми підписами.

Відповідно до ст.33 п.33. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз», поліс №АК 3424448 від 26.06.2017 року.

Згідно звіту про оцінку майна №432 вартість відновлюваного ремонту складає 17139,52 грн.

Згідно акту прийому передачі виконаних робіт ОСОБА_1 сплатив 1500 грн. витрат на проведення оцінки матеріальної шкоди в розмірі 1500 грн.

Відповідач 07.08.2017 року звернувся до ПрАТ «Європейський страховий союз» з повідомленням про страховий випадок. В графі винуватець в ДТП відповідач ОСОБА_4 власноручно зазначив себе. Дане свідчить про визнання своєї вини в ДТП.

Відповідно до положень чч.1 та 2 ст.509 ЦК зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають із підстав, установлених ст.11 цього кодексу.

За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обовязок.

Так, відповідно до ст.999 ЦК законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обовязкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 №1961-IV.

Метою здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності закон №1961-IV (ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 закону №1961-IV).

Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

За змістом закону №1961-IV (стст.9, 2231, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено ст.1194 ЦК, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобовязання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обовязком боржника відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду).

Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик.

Зазначені зобовязання не виключають одне одного. Деліктне зобовязання первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обовязково припиняє деліктне зобовязання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обовязок щодо страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК).

Відповідно до ст.511 ЦК зобовязання не створює обовязку для третьої особи. У випадках, установлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із чч.1 та 4 ст.636 ЦК договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобовязанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобовязання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обовязку згідно зі ст.1194 ЦК відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (стст.36, 37 закону №1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобовязаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за ст.1194 ЦК.

З урахуванням установлених обставин справи суд дійшов висновку, що позивач має право на власний розсуд звернутись безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди.

Враховуючи, що страховою компанією не відшкодовано кошти позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже судовий збір в сумі 704,80 гривень який сплачено при подачі позову підлягає до стягнення з відповідачів, тобто по 352,40 гривень судового збору з кожного відповідача.

Керуючись ст. 114, 265 ЦПК України, ст. 1166,1187 ЦК України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 9304,73 грн. матеріальної шкоди та 352,40 гривень судового збору, а всього 9657,13 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» (, юридична адреса м. Київ, вул. Академіка Туполєва 18В, оф. 4) на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 7834,79 грн. та 1500 грн. витрат на оплату проведення оцінки, 352,40 гривень судового збору, а всього 9687,19 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3).

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» (, юридична адреса м. Київ, вул. Академіка Туполєва 18В, оф. 4).

Повний текст рішення складений та підписаний 04.03.2019 року.

СУДДДЯ ОСОБА_6