КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №361/1466/18 головуючий у І інстанції:Василишин В.О.
провадження 22-ц/824/3403/2019 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Сержанюка А.С.

за участю секретаря: Топольського В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевчук Зоя Миколаївна, старший державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстицій у Київській області Урбанська Лілія Андріївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а також про зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що 01 грудня 2017 року приватний нотаріус Шевчук З.М. вчинив виконавчий напис на підставі договору застави від 17 вересня 2013 року.

Було звернено стягнення на предмет застави - автомобіль Nissan juke, який належить ОСОБА_5 на праві приватної власності.

15 березня 2018 року автомобіль було вилучено, на підставі постанови державного виконавця Урбанської Л.А. та передано 22 березня 2018 року на відповідальне зберігання ОСОБА_2.

Вважала виконавчий напис нотаріуса таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки він був вчинений без дослідження первинних документів щодо заборгованості відповідача за кредитним договором. Крім того, виконавчий напис вчинено під час наявності судового провадження по стягненню із відповідача заборгованості за кредитним договором.

Просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій під номером 1614, вчинений 01 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. та зобов'язати ОСОБА_2 повернути транспортний засіб Nissan Juke.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко З. М. від 01 грудня 2017 року № 1614 про звернення стягнення на транспортний засіб марки «NISSAN».

В частині вимог до ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулась з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідач вважає, що встановлені місцевим судом обставини не відповідають дійсності та не можуть бути підставою для задоволення вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_2, яка крім того представляла інтереси ТОВ «Українська факторингова компанія», підтримала позицію зазначену в апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, оскільки між сторонами існує спір, щодо заборгованості за кредитним договором, тому виконавчий напис являється таким, що не підлягає виконанню.

Інші учасники справи належним чином повідомлені не з'явились.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів

3) показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає у повній мірі.

Задовольняючи вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, місцевий суд виходив з того, що довідка про наявність заборгованості не може вважатися належною підставою для визначення суми заборгованості та її стягнення у безспірному порядку та не може відноситися до первинних банківських документів. Крім того, у судовому порядку вирішуються позовні вимоги ТОВ ««Українська факторингова компанія»» про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором.

Залишивши вимоги про повернення транспортного засобу без задоволення суд зазначав, що підставою для повернення транспортного засобу є судове рішення про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за яким відповідна виконавча служба повинна вчинити дії для вирішення питання щодо повернення власнику транспортного засобу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки NISSAN, модель JUKE, рік випуску 2013, колір - БІЛИЙ, тип транспортного засобу - ХЕТЧБЕК-В, номери агрегатів: кузов - НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3, виданого ЦЕНТР ДАІ 4401 від 14 вересня 2013 року, що належить ОСОБА_1

Зазначене рухоме майно передане в заставу ОСОБА_1 за договором застави транспортного засобу № 0, посвідченим Коляда Ю.С., приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області, 17 вересня 2013 року за реєстровим № 13043, в якості забезпечення зобов'язань за договором № 0 від 17 вересня 2013 року про надання споживчого кредиту на придбання транспортного засобу, укладеному між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», строк платежу за яким настав 15 травня 2017 року.

Права вимоги за договором № 0 від 17 вересня 2013 року про надання споживчого кредиту на придбання транспортного засобу були передані ПАТ «УкрСиббанк» - ТОВ «Українська факторингова компанія» на підставі договору факторингу № 79 від 06 березня 2017 року. ТОВ «УФК» виступає заставодержателем відносно вище зазначеного транспортного засобу на підставі договору відступлення права вимоги № 1 за договором забезпечення до договору факторингу № 79 від 06 березня 2017 року, що був посвідчений Шевчук З.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 06 березня 2017 року за реєстрованим № 308. Період за який здійснюється стягнення: з 19 липня 2014 року по 15 травня 2017 року.

За рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку заставленого майна, задовольнити вимоги ТОВ «УФК» в сумі 457 197 грн. 13 коп., з яких: - сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 104 541 грн. 00 коп.; - сума заборгованості за прострочене тіло кредиту в розмірі 44 199 грн. 15 коп.; - сума заборгованості по відсоткам за кредитом 1 607 грн. 38 коп.; - сума заборгованості за прострочені відсотки 75 529 грн. 86 коп.; - сума комісії 4 000 грн. 00 коп.; - три проценти річних, нарахованих на суму заборгованості у зв'язку із порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту в розмірі 19 498 грн. 64 коп.; - інфляційні витрати за кредитом в розмірі 207 821 грн. 10 коп.

Додаткові витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису в розмірі 4 571 грн. 97коп.

Суму, вилучену від реалізації предмету застави, перерахувати для погашення заборгованості перед ТОВ «УФК». Виконавчий напис набирає чинності та юридичної сили з дати його реєстрації у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, тобто з 01 грудня 2017 року, та підлягає пред'явленню у відповідний орган виконавчої служби протягом трьох років. Зареєстровано у реєстрі за № 1614.

Постановою старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Урбанською Л.А. відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 1614 від 01 грудня 2017 року, виданого приватним нотаріусом ШевчукЗ.М., про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості у розмірі 461 769,10 грн. на користь ТОВ «УФК».

Постановою старшого державного виконавця БМВ ДВС ГТУЮ у Київській області Урбанською Л.А. від 25 січня 2018 року оголошено в розшук майно боржника: транспортний засіб марки NISSAN, модель JUKE, рік випуску 2013, колір - БІЛИЙ, тип транспортного засобу - ХЕТЧБЕК-В, номер кузова - НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1., що належить ОСОБА_1

Також встановлено, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «УФК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції України22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат").

Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З огляду на вищезазначене, можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв'язку, установивши, що 01 грудня 2017 року при вчиненні виконавчого напису існувала цивільна справа № 409/1046/17 про стягнення заборгованості за кредитним договором, провадження в якій відкрито22 травня 2017 року.

У вищезазначеній справі між ОСОБА_1 та ТОВ «Українська факторингова компанія» предметом спору є заборгованість, яка виникла на підставі кредитного договору. В якості забезпечення зобов'язань за даним договором ОСОБА_1 передала в заставу транспортний засіб, щодо якого було вчинено виконавчий напис

З огляду на вищезазначене, місцевий суд дійшов правильного висновку, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко З.М. від 01 грудня 2017 року № 1614 про звернення стягнення на транспортний засіб марки «NISSAN» не підлягає виконанню, оскільки між сторонами існує спір, щодо заборгованості, а документи надані нотаріусу не вказували на безспірність заборгованості під час вчинення виконавчого напису.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на рішення - залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2018 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: