Справа № 629/504/19
Номер провадження 2/629/658/19
05.03.2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Каращука Т.О., за участю секретаря Котяй А.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ТОВ «Лозівський агропромтехсервіс» про виділ в натурі земельної ділянки як обєкта права із спільної часткової власності, -
В судове засідання позивач не з'явилася, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, але надали заяви, в яких прохали справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти їх задоволення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Дана земельна ділянка перебуває в користуванні в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лозівський агропромтехсервіс» на підставі договору оренди № 62 від 03 січня 2007 року, зі строком дії договору до 31 грудня 2031 року.
21.09.2019 року ОСОБА_1 отримала повідомлення з Лозівської районної державної адміністрації про прийняте рішення про викуп належної їй на праві власності частини земельної ділянки для суспільних потреб, а саме для будівництва обїзної автомобільної дороги м. Лозова.
24.01.2019 року позивачем надано дозвіл на проведення переговорів щодо умов відчуження земельної ділянки (її частини), відповідно до розпорядження Лозівської районної державної адміністрації Харківської області від 21.01.2019 року «Про викуп земельних ділянок для суспільних потреб»
Як зазначив позивач, ОСОБА_2, яка є другим співвласником земельної ділянки постійно проживає на території анексованої Автономної Республіки Крим та не має можливості приїхати на територію України для укладання необхідного договору або посвідчення довіреності на право укладання та підписання договору.
Як вбачається з схеми поділу земельної ділянки, що реальний виділ можливий, шляхом реального поділу її на дві окремі земельні ділянки розміром, який відповідає часткам сторін, а саме площа 11/20 частин земельної ділянки, успадкованих ОСОБА_1 складає 2,6069 га; площа 9/20 частин земельної ділянки, успадкованих ОСОБА_2 2,1329 га.
Судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються главою 26 ЦК України-Право спільної власності.
Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч. 1ст. 367 ЦК, за домовленістю між ними.
Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності у відповідності до положення ч 1ст. 364 ЦК.
Відповідно до положень ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.
Положеннями статті 364 цього ж Кодексу встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками. Спорідненість правовідносин поділу та виділу ґрунтується на тому, що можливість поділу, як і виділу, залежить від того, чи є річ за своїми характеристикам подільною або не подільною.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.
За умовами ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 86 Земельного Кодексу України передбачено земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Відповідно до ч. 1 ст. 88 Земельного Кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 89 Земельного кодексу України передбачено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.
Дослідивши докази по справі, як кожен окремо так їх в сукупності, враховуючи вище викладені обставини, а також з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ТОВ «Лозівський агропромтехсервіс» про виділ в натурі земельної ділянки як обєкта права із спільної часткової власності задовольнити.
Визнати право власності на новостворені земельні ділянки, які виникають в результаті виділу, а саме за ОСОБА_1 право власності на новостворену земельну ділянку площею 2,6069 га та за ОСОБА_2 право власності на новостворену земельну ділянку площею 2,1329 га, відповідно до кадастрового плану.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Яковлівка, Сахновщинського району, Харківської області, громадянка України, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка м. Лозова, Харківської області, громадянка України, ІПН НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.
Суддя Т.О.Каращук