Єдиний унікальний номер 741/1604/18
Провадження № 2/741/236/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 18 лютого 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об'єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області, Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2017 року за нею, як спадкоємцем ОСОБА_2, яка померла 5 грудня 2005 року, за законом, визнано право власності на земельну ділянку площею 4,83 (4,08 + 0,75) га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області та належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 008756, виданого 16 липня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 421. Вона (позивач) має намір передати належні їй земельні ділянки в оренду, з метою приведення правовстановлюючого документа на ці земельні ділянки виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Після виготовлення технічної документації вона (позивач) звернулася до відділу у Носівському районі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою про внесення відомостей про земельні ділянки до Державного земельного кадастру. Рішенням державного кадастрового реєстратора від 27 квітня 2018 року їй (позивачу) було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,75 га, оскільки при внесенні відомостей було виявлено невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачалося зареєструвати, іншої раніше зареєстрованої земельної ділянки, яка належить іншій особі. Взамін земельної ділянки площею 0,75 га за номером 374 їй (позивачу) виділено нову земельну ділянку площею 1,26 га за номером 307 і готується технічна документація для її оформлення. У звязку із наявністю державного акта на право власності на земельну ділянку, у якому допущено помилку, вона (позивач) не має можливості зареєструвати за собою право власності на виділену їй земельну ділянку.

ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 008756 в частині, що стосується земельної ділянки площею 0,75 га за номером 374, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області.

У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи провести без її участі.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Крім цього, представник відповідача просив суму сплаченого судового збору покласти за рахунок позивача у звязку із тим, що міська рада не вчиняла жодних дій, які б порушували права позивача.

У судове засідання представник Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідачі визнали позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2017 року, яке набрало законної сили 24 листопада 2017 року, за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 5 грудня 2005 року, визнано право власності на земельну ділянку площею 4,83 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Носівської міської ради Чернігівської області, яка належала померлій ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 008756, виданого 16 липня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 421, що підтверджується його копією (а.с. 5-6).

З матеріалів справи (а.с. 9) вбачається, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 008756 допущені помилки, а саме згідно протоколу розпайовки за ОСОБА_2 числиться земельна ділянка площею 1,26 га за номером 307, а у державному акті зазначено земельну ділянку площею 0,75 га за номером 374.

У судовому засіданні встановлено, що сформувати витяг з Державного земельного кадастру про зазначену земельну ділянку та внести відомості до Державного земельного кадастру не можливо, оскільки при завантаженні обмінного файлу до НКС було виявлено, що земельна ділянка площею 0,75 га 100 % накладається з вже раніше зареєстрованою земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЧН № 005389, що підтверджується копією рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру № РВ-018 від 27 квітня 2018 року (а.с. 7) та копією повідомлення державного кадастрового реєстратора (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 3 ст. 152 ЗК України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Унаслідок видачі ОСОБА_2 державного акта із помилковим зазначенням однієї із земельних ділянок, позивач, як спадкоємець ОСОБА_2 за законом, позбавлена у повній мірі реалізовувати свої права, як власника нерухомого майна.

Верховний Суд України за наслідками розгляду касаційних скарг у аналогічних справах № 6-103цс12 та № 6-46цс14 прийшов до висновків, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України повинні враховувати суди, про те, що визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце уразі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Крім цього, суд зауважує, що іншим шляхом, аніж через судову процедуру, позивач не в змозі в даному випадку захистити свої права.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 008756 в частині, що стосується земельної ділянки площею 0,75 га за номером 374, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області, порушує права позивача щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою, а тому він підлягає визнанню недійсним в цій частині.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1).

Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на її користь з відповідачів у рівних частинах.

Доводи представника Носівської міської ради Чернігівської області про те, що міська рада не вчиняла жодних дій, які б порушували права позивача, є надуманими, необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Керуючись ст. 16 ЦК України, ст.ст. 125, 152, 155 ЗК України, ст.ст. 141, 142, 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, - задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 008756, виданий 16 липня 2004 року ОСОБА_2 на підставі розпорядження Носівської районної державної адміністрації № 297 від 10 вересня 2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 421, в частині, що стосується земельної ділянки площею 0,75 га, яка розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Стягнути з Носівської міської ради Чернігівської області, , місцезнаходження: м. Носівка Чернігівської області, вул. Центральна, 20, та Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області, , місцезнаходження: м. Носівка Чернігівської області, вул. Центральна, 19, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп.

Зобовязати управління Державної казначейської служби України в Носівському районі Чернігівської області повернути ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, сплачений в філії - Чернiгiвське обласне управління акціонерного товариства «Ощадний банк» судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. відповідно до квитанції № 45 від 24 жовтня 2018 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв