Дата документу 26.02.2019 Справа № 2-2553/11
ЗапорізькИЙ Апеляційний суд
Є.У. № 2-2553/11 Головуючий у І-й інстанції: Леусенко В.М.
Провадження № 22-ц/807/437/19-2 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

секретар: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначала, що з 14.10.2006 року перебувають у шлюбі.

Згідно наданої копії свідоцтва про народження, від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої, як вказує позивач, відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки, у розмірі 1/4 усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову й до досягнення нею повноліття.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2011 року позовну заяву задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса: АДРЕСА_2 аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 07.07.2011 року і до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_1 - судовий збір в дохід держави в розмірі 51 (п'ятдесят одна) гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) гривень.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі адвоката Кондратенка О.Б. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, з урахуванням наявності на утриманні у відповідача інших дітей, визначивши його у твердій грошовій сумі в розмірі 972,00 грн. на місяць, та віднести всі судові витрати на рахунок позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого Ленінським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції від 24.07.2007 року батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Факт ненадання матеріальної допомоги на дитину відповідачем не оспорював ся.

Тому з урахуванням змісту позовних вимог та фактичних обставин, суд першої інстанції задовольнив позов.

При цьому суд виходив з положень Сімейного кодексу, чинного на час вирішення справи, зокрема, ст. 180 СК України, за якою батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.І ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан .здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини.

На час розгляду справи судом першої інстанції ч. 2 ст. 182 СК України передбачала, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з цих положень суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача аліменти на дитину у визначеному судом розмірі.

У апеляційній скарзі відповідач не спростовує факт ненадання дитині матеріальної допомоги та не підтверджує жодними доказами, що він утримував дитину добровільно у розмірі, достатньому для забезпечення її фізичного та духовного розвитку.

Не надані ці відомості і до суду апеляційної інстанції.

Заперечуючи проти судового рішення, відповідач зазначає, що суд мав врахувати наявність у нього інших дітей.

Натомість як вбачається з матеріалів справи та наданих суду доказів, інша дитина відповідача ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_5, тобто лише через кілька років після ухвалення оскаржуваного рішення, а відтак послання в апеляційній скарзі на те, що суд залишив поза увагою наявність у нього сина - є помилковим твердженням.

Посилання апелянта на те, що він не знав про наявність справи про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, є безпідставним, позаяк з матеріалів справи вбачається що він був обізнаний про час та місце розгляду справи, про що є відповідне поштове повідомлення (а.с.22 т.1), до того ж у судовому засіданні 13 жовтня 2011 року відповідач був присутній, про що зазначено у журналі судового засідання (а.с.19 т.1).

Відтак у відповідача не було перешкод для повідомлення суду про існування іншої дитини на час розгляду справи, але він на власний розсуд не скористався своїм правом, до того ж щодо новонародженої на той час дитини ОСОБА_9, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6, відповідач зареєстрував своє батьківство лише у листопаді 2011 року.

Відтак на час розгляду справи відповідач не заперечував проти позову, жодних обставин, які перешкоджали б стягненню аліментів на доньку ОСОБА_5, у розмірі , визначеному судом, на час розгляду справи не було.

Посилання апелянта на те, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку негативно впливає на матеріальний стан його інших дітей, може бути вирішено шляхом пред'явлення апелянтом іншого відповідного позову про зменшення розміру аліментів.

Жодних причин, які перешкоджали б ОСОБА_3 вирішити питання про зменшення розміру аліментів, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, в апеляційній скарзі не зазначено.

За таких обставин суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2011 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 4 березня 2019 року

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко