У Х В А Л А

09 жовтня 2019 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне скаргу акціонерного товариства «Укрсиббанк», особа, дії якої оскаржуються головний державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Шупік Катерина Василівна, боржник ОСОБА_1 про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з скаргою про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання вчинити певні дії», особа, дії якої оскаржуються головний державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Шупік Катерина Василівна, боржник ОСОБА_1 звернулось АТ «Укрсиббанк».

В судовому засіданні представник скаржника скаргу повністю підтримав, просить суд її задоволити з підстав, викладених у скарзі та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №55678790 від 17 липня 2019 року; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №55613605 від 17 липня 2019 року; зобов`язати Рівненський міський відділ ДВС ГТУЮ у Рівненській області відновити виконавчі провадження №55678790 та №55613605 про примусове виконання виконавчих листів по справі №569/2630/15-ц виданих 20 квітня 2017 року Рівненським міським судом Рівненської області; зобов`язати Рівненський міський відділ ДВС ГТУЮ у Рівненській області у виконавчому провадженні №55678790 та №55613605 звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником; зобов`язати Рівненський міський відділ ДВС ГТУЮ у Рівненській області зупинити виконавчі провадження №55678790 та №55613605 про примусове виконання виконавчого листа по справі №569/2630/15-ц виданого 20 квітня 2017 року Рівненським міським судом Рівненської області до вирішення судом заяви про заміну сторони її правонаступником.

В судовому засіданні державний виконавець Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області скаргу не визнала, просить суд відмовити у її задоволенні та вважає, що вона діяла відповідно до п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», а представник дану норму закону трактує на власний розсуд.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази, суд прийшов до висновку, що скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Рівненського міського суду знаходиться цивільна справа №569/2630/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , приватного підприємства фірми «Інтур» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Рівненського міського суду від 05 січня 2017 року позов задоволено; звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме торговий павільйон загальною площею 157,30 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ж та є власністю ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1 ) та приватного підприємства фірми «Інтур» () на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 31 січня 2007 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сивоглаз С.С. за реєстровим №382 для задоволення вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» () що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту №0 від 04 лютого 2008 року в розмірі 32 112,62 доларів США заборгованість по кредиту та процентам та 11 090,21 гривень пеня за несвоєчасне погашення заборгованості; встановлено спосіб реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , приватному підприємству фірмі «Інтур» на підставі договору купівлі-продажу, а саме шляхом проведення прилюдних торгів предметі іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну предмета іпотеки за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем, яка на момент укладення договору іпотеки становила 967 700 гривень або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; стягнуто з ОСОБА_1 , Приватного підприємства фірми «Інтур» в рівних частинах на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» сплачений судовий збір в розмірі 3654 гривні.

Рішення суду набрало законної сили.

В подальшому, за заявою стягувача державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області відкрито виконавче провадження з приводу виконання вище зазначеного рішення суду за виконавчими листами №569/2630/15-ц виданими 20 квітня 2017 року Рівненським міським судом.

17 липня 2019 року головним державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Шупік К.В. на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено:

постанову ВП №55678790 про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №569/2630/15-ц виданого 20 квітня 2017 року Рівненським міським судом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме торговий павільйон загальною площею 157,30 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ж та є власністю ОСОБА_1 та приватного підприємства фірми «Інтур» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 31 січня 2007 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сивоглаз С.С. за реєстровим №382 для задоволення вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту №0 від 04 лютого 2008 року в розмірі 32 112,62 доларів США заборгованість по кредиту та процентам та 11 090,21 гривень пеня за несвоєчасне погашення заборгованості; встановити спосіб реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , приватному підприємству фірмі «Інтур» на підставі договору купівлі-продажу, а саме шляхом проведення прилюдних торгів предметі іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну предмета іпотеки за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем, яка на момент укладення договору іпотеки становила 967 700 гривень або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Боржник ОСОБА_1 .

та постанову ВП №55613605 про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №569/2630/15-ц виданого 20 квітня 2017 року Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 , ПП фірми «Інтур» в рівних частинах на користь ПАТ «УкрСиббанк» сплачений судовий збір в розмірі 3654 грн. Боржник ОСОБА_1 .

Як вбачається з даних постанов, згідно свідоцтва про смерть № НОМЕР_2 від 27 червня 2019 року виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області боржник померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №1129 27 червня 2019 року.

Скаржник в поданій скарзі, яку підтримав в судовому засіданні вимоги п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» тлумачить на власний розсуд, покликається на те, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Висновки скаржника не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовуються приписами п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» в яких конкретно зазначено самостійні обставини при яких виконавче провадження підлягає закінченню.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Отже, самостійними обставинами при яких виконавче провадження підлягає закінченню законодавцем визначено: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва і тільки для цієї обставини законодавцем передбачені такі умови. Інші самостійні обставини: смерть, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника законодавцем не передбачають будь яких умов.

Крім того, представник скаржника в скарзі покликається на те, що судом при розгляді даної скарги слід застосувати правову позицію викладену в постанові Верховного Суду України від 23 травня 2018 року по справі № 521/21847/16-ц.

Суд, в цій частині доводів скаржника не приймає до уваги, оскільки правовідносини в справі яка розглядається судом та на яку покликається скаржник в своїй скарзі не є тотожними.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з скарги, скаржник тлумачить вимоги п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» покликається на те, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що 17 липня 2019 року головним державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Шупік К.В. відповідно до закону, на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчих листів №569/2630/15-ц виданих 20 квітня 2016 року Рівненським міським судом, при цьому право заявника не було порушено, вказаних обставин скаржником не спростовано, тому з цих підстав слід постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260,353,354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні скарги акціонерного товариства «Укрсиббанк», особа, дії якої оскаржуються головний державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Шупік Катерина Василівна, боржник ОСОБА_1 про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М. Ковальов