Справа № 589/5235/18
Провадження № 2/589/832/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О.В.

з участю секретаря судового засідання Антошко Т.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Чапліївської сільської ради Шосткинського району, третя особа: Шосткинська районна державна нотаріальна контора,

- про встановлення факту належності померлій особі на праві власності майна та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом про встановлення факту належності на праві власності майна померлому та визнання за ними права власності у порядку спадкування за заповітом.

На обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 05 травня 2008 року померла їх мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить одноповерховий житловий будинок та допоміжні господарські споруди, зокрема, чотири сараї, позначені на схематичному плані земельної ділянки літерами «Б», «Г», «Д» «Е»), літня кухня, позначена на схематичному плані земельної ділянки літерою «В», вбиральня, позначена на схематичному плані земельної ділянки літерою «У», погріб, позначений на схематичному плані земельної ділянки літерою «Пг» та огорожа, позначена на схематичному плані земельної ділянки літерою «N1-2», розташовані в с. Чапліївка Шосткинського району Сумської області по вул. Центральна 30.

За життя, 18 лютого 1993 року, ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла все майно, яке буде належати їй на час смерті, своїм дітям: ОСОБА_1, ОСОБА_4 та Сурай /ОСОБА_2/ ОСОБА_5. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спадщину прийняли, а ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовився.

При зверненні позивачів для оформлення права на спадщину на вищевказане домоволодіння, нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно.

У судове засідання позивачі не зявились, надали до суду заяви, в яких вимоги підтримали в повному обсязі, прохали розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Представник Шосткинської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без їх участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 травня 2008 року в с.Чапліївка Шосткинського району Сумської області померла ОСОБА_3 /а.с. 14/.

Згідно свідоцтв про народження, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_3 /а.с.9, 11/

Відповідно до довідок виконавчого комітету Чапліївської сільської ради Шосткинського району № 1114 від 28 листопада 2018 року ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована до дня смерті в буд. 30 по вул. Центральна в с. Чапліївка Шосткинського району Сумської області. Житловий будинок з господарськими спорудами, за вказаною адресою рахувався за ОСОБА_3 /а.с. 16/

Довідка видана на підставі записів в погосподарській книзі з № 3 за 2006-2010 роки.

Рішенням виконавчого комітету Чапліївської сільської ради народних депутатів № 26 від 27.07.1993 ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства - 0, 33 га та для обслуговування будинку і господарських споруд - 0,07 га.

З технічного паспорту вбачається, що по вул. Центральній 30 в с. Чапліївка Шосткинського району розташований одноповерховий житловий будинок, площею 83,2 кв. м, збудований в 1962 році, та допоміжні господарські споруди, збудовані в 70-80 роках,зокрема, чотири сараї, позначені на схематичному плані земельної ділянки літерами «Б», «Г», «Д» «Е»), літня кухня, позначена на схематичному плані земельної ділянки літерою «В», вбиральня, позначена на схематичному плані земельної ділянки літерою «У», погріб, позначений на схематичному плані земельної ділянки літерою «Пг» та огорожа, позначена на схематичному плані земельної ділянки літерою «N1-2».

З наведеного вбачається, що підтвердженням належності будинку ОСОБА_3 є лише записи в погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі Вказівки № 112/5), а згодом аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі Вказівки № 69).

Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

За часів дії законодавства УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації його права.

Таким чином, запис в погосподарській книзі є достатнім і правомірним підтвердженням належності на праві власності нерухомого майна особі.

На підставі наведеного суд вважає доведеним факт того, що померлій ОСОБА_3 за життя належав на праві власності вищевказаний житловий будинок.

Відповідно до копії заповіту, ОСОБА_3 все майно, яке належало їй на момент смерті, заповіла своїм дітям: ОСОБА_1, ОСОБА_4 та Сурай /ОСОБА_2/ Л.Ф. в рівних частинах. /а.с. 13/

Відповідно до довідки Шосткинської районної державної нотаріальної контори № 41/01-16 від 08 січня 2019 року, після померлої ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 463 за 2008 рік. Спадкоємцями за заповітом є донька ОСОБА_2Ф та син ОСОБА_1, які спадщину прийняли, отримали свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки (паї). Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались.

Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування.

Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов*язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, з викладеного вбачається, що позивачі правомірно претендують як спадкоємці за заповітом на визнання за ними права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлої.

Разом з тим, судом встановлено, в нотаріальному порядку позивачам було відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно (постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № б/н від 29 листопада 2018 року).

Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, а позивачі є спадкоємцями за заповітом, які спадщину прийняли, однак можливість оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку вичерпано, суд на підставі до ст.16 ЦК України, вважає що права позивачів підлягає захисту, шляхом визнання за ними права власності на вказане спадкове майно.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 4, 12, 81, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності на праві власності за життя ОСОБА_3, померлій 05 травня 2008 року, одноповерхового житлового будинку та допоміжних господарських споруд у вигляді 4 сараїв (позначених на схематичному плані земельної ділянки літерами «Б», «Г», «Д» «Е»), літньої кухні (позначеної на схематичному плані земельної ділянки літерою «В»), вбиральні (позначеної на схематичному плані земельної ділянки літерою «У») погребу (позначеного на схематичному плані земельної ділянки літерою «Пг») та огорожі (позначеної на схематичному плані земельної ділянки літерою «N1-2»), розташованих в с. Чапліївка Шосткинського району Сумської області по вул. Центральна буд. 30.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1), в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, померлої 05 травня 2008 року, право власності на 1/2 частку одноповерхового житлового будинку та допоміжних господарських споруд у вигляді 4 сараїв (позначених на схематичному плані земельної ділянки літерами «Б», «Г», «Д», «Е»), літньої кухні (позначеної на схематичному плані земельної ділянки літерою «В»), вбиральні (позначеної на схематичному плані земельної ділянки літерою «У») погребу (позначеного на схематичному плані земельної ділянки літерою «Пг») та огорожі (позначеної на схематичному плані земельної ділянки літерою «N1-2»), розташованих в с. Чапліївка Шосткинського району Сумської області по вул. Центральна буд. 30.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2), в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, померлої 05 травня 2008 року, право власності на 1/2 частку одноповерхового житлового будинку та допоміжних господарських споруд у вигляді 4 сараїв (позначених на схематичному плані земельної ділянки літерами «Б», «Г», «Д», «Е»), літньої кухні (позначеної на схематичному плані земельної ділянки літерою «В»), вбиральні (позначеної на схематичному плані земельної ділянки літерою «У») погребу (позначеного на схематичному плані земельної ділянки літерою «Пг») та огорожі (позначеної на схематичному плані земельної ділянки літерою «N1-2»), розташованих в с. Чапліївка Шосткинського району Сумської області по вул. Центральна буд. 30.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_6