БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/1488/19 провадження № 2-з/361/26/19
У Х В А Л А

«11» березня 2019 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі

№ 361/1488/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Подільський районний відділ державної виконавчої служби ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

07 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 29 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за № 1690 на суму 471 421 грн. 71 коп., що еквівалентно 18 204 доларам США. Заява мотивована тим, що оскаржуваний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у органах державної виконавчої служби. У випадку не вчинення дій судом по забезпеченню позову, у вигляді зупинення стягнення може бути звернуто стягнення на все майно позивача в межах ціни позову.

Згідно зі статтею 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня

2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем відкрито виконавче провадження та здійснюються виконавчі дії з виконання виконавчого напису нотаріуса, який оспорюється позивачем в судовому порядку.

Предметом позову у даній справі є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачем викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі невжиття таких заходів, а зазначені позивачем підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред'явленими вимогами, вид забезпечення позову обрано відповідно до статті 150 ЦПК України, та він не порушує прав і охоронюваних законом інтересів відповідача.

Відчуження майна позивача в порядку виконавчого напису, позбавить останнього ефективного захисту в межах розгляду даної справи, вирішення якої у разі виконання виконавчого напису та відчуження майна, взагалі втратить будь-який правовий сенс.

Згідно із частиною першою статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153, 157, 260 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Подільський районний відділ державної виконавчої служби ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого у реєстрі № 1690 від 29 вересня 2016 року до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили.

Дані про стягувача: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дані про боржника: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 б, квартира 284.

Копію ухвали направити для виконання до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві (місто Київ, проспект Г.Гонгадзе, 5 б) й для відома - учасникам справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин