Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2019 Справа №607/8790/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Зубко О.Я., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» з участю третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «РІОС+» про визнання порушеного права як споживача фінансових послуг за договором банківського (поточного) рахунку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідача публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК»(надалі-ПУАТ «ФІДОБАНК», третя особа- товариство з обмеженою відповідальністю «РІОС+»(надалі-ТОВ «РІОС+») у якому просить визнати порушеними його права як споживача фінансових послуг за договором банківського (поточного) рахунку, укладеного 10.10.2014 року між ним та ПУАТ «ФІДОБАНК» в особі начальника Тернопільського відділення №1 ПУАТ «ФІДОБАНК» та визнати внесені ним згідно квитанції №383702630 від 18.05.2016 року кошти в сумі 68000 грн. зарахованими на його рахунок №9715 у ПУАТ «ФІДОБАНК». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.10.2014 року між ним та ПУАТ «ФІДОБАНК» був укладений договір банківського (поточного) рахунку за умовами якого банк відкрив йому поточний картковий рахунок №9715 та зобов»язався здійснювати за його дорученням операції за вказаним рахунком. 18.05.2016 року на вказаний рахунок через касу Тернопільського відділення №1 ПУАТ «ФІДОБАНК» він вніс готівкові кошти у сумі 68000 грн. згідно квитанції №383702630 від 18.05.2016 року. Проте вже наступного дня, 19.05.2016 року виявив, що дані кошти на його рахунку відсутні. З цього приводу він звернувся до Тернопільського відділення №1 ПУАТ «ФІДОБАНК» із заявою №698-39Д від 19.05.2016 року адресованою голові правління ПУАТ «ФІДОБАНК», в якій просив надати відповідні роз»яснення щодо причин відсутності на його рахунку внесених коштів у сумі 68000 грн. Листом №2-3-2-2/1806 від 02.07.2016 року за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПУАТ «ФІДОБАНК» його повідомили про те, що операція внесення готівкових коштів у сумі 68000 грн. на його поточний рахунок була виявлена банком як навантаження на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Незважаючи на наявність у нього документального підтвердження факту внесення готівкових коштів у сумі 68000 грн. через касу ПУАТ «ФІДОБАНК», а саме-квитанції №383702630 від 18.05.2016 року, як цього вимагає Інструкція про проведення касових операцій банками в Україні, затверджена постановою Правління НБУ від 01.06.2011 року №174, до цього часу вказані кошти відповідачем на його рахунок не зараховані. Вважає, що відповідачем порушено його права як власника коштів та споживача фінансових послуг, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів», а тому просить позов задовольнити.

ПУАТ «Фідобанк» подало відзив на позов. Вказало, що 18.05.2016 року між ОСОБА_3 та ТОВ «РІОС+» було здійснено операції, які полягали у знятті коштів з рахунку юридичної особи та внесенні коштів на рахунок фізичної особи. Як вбачається із долученої позивачем квитанції №383702630 від 18.05.2016 року кошти у сумі 68000 грн. були внесені ОСОБА_3 через рахунок каси №0280, однак у виписці по особовим рахункам вказаної каси за 18.05.2016 року операції по внесенню позивачем коштів не відображено. При цьому із даної виписки слідує, що готівкові кошти в сумі 68000 грн. позивачем в касу 18.05.2016 року взагалі не вносились. Дана операція не відображена у виписках по рахунку позивача, ТОВ «РІОС+» , а також у реєстрі видалених документів за 18.05.2016 року, що свідчить про те, що такої операції ОСОБА_3 здійснено фактично не було. Згідно вимоги №1 куратора ПУАТ «ФІДОБАНК» про забезпечення до кінця дня 18.05.2016 року сторнування платежів, оскільки аналіз касових операцій за 17.05.2016 року та 18.05.2016 року свідчить про те, що мають місце непоодинокі випадки зняття готівки з поточних рахунків юридичних та фізичних осіб з подальшим зарахуванням коштів через касу на поточні рахунки 2620(2625) в межах до 200000 грн.(дроблення), що може значно збільшити суму можливого відшкодування ФГВФО. За результатами аналізу операцій здійснених по рахунках ОСОБА_3 та ТОВ «РІОС+» за 18.05.2016 року, проведеного на виконання зазначеної вимоги куратора банку було встановлено, що зазначені операції носили ознаки фіктивних, а тому вони були відмінені банком. Крім цього, зазначило, що позивачем не надано підтвердження наявності у нього станом на 18.05.2016 року готівкових коштів у сумі 68000 грн. Вказало, що відповідно до рішення Правління НБУ від 18.05.2016 року №142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.07.2016 року прийнято рішення №1265 «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку». До матеріалів справи долучено копію рішення виконавчої дирекції ФГВФО №2419 «Про затвердження переліку(реєстру) вимог кредиторів ПУАТ «ФІДОБАНК» та копію витягу з зазначеного переліку, з яких вбачається, що відповідно до заяви від 25.07.2016 року визнано вимогу кредитора ПУАТ «ФІДОБАНК» ТОВ «РІОС+» на суму 68777,75 грн. З дня початку ліквідації банківська діяльність банку завершена, а поточні рахунки закриті. Обслуговування належного ОСОБА_3 рахунку №9715 здійснювалось відповідачем з 10.10.2014 року. Відповідно до п.2.8 розділу 5 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду №2 від 05.07.2012 року Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку зобов»язана своїм рішенням закрити поточні та вкладні(депозитні) рахунки на яких немає коштів, а тому 21.02.2017 року рахунок позивача було закрито. Зазначило, що оскільки згідно з рішенням Правління НБУ від 18.07.2016 року у ПУАТ «ФІДОБАНК» відкликана банківська ліцензія на право здійснення банківських операцій, а тому відповідач не має права відкрити новий рахунок на ім»я позивача. у зв»язку із чим вимога про визнання зарахованими коштів на рахунок ОСОБА_3 не може бути задоволена, в тому числі з причин відсутності такого рахунку. Із врахуванням викладеного відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Також ПУАТ «ФІДОБАНК» вказало, що 14.11.2017 року уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПУАТ «ФІДОБАНК» було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ТОВ «РІОС+» та службовими особами ПУАТ «ФІДОБАНК», відомості про яке внесені до ЄРДР за №0003718 від 18.11.2017 року.

Позивач подав відповідь на відзив. Вказав, що твердження відповідача про те, що операція по зарахування на його рахунок коштів у сумі 68000 грн. не відображена у виписках по рахунках позивача, інших осіб та по особовим рахункам каси не відповідають дійсності. Як вбачається із долученої відповідачем до матеріалів справи заяви про вчинення кримінального правопорушення, касову проводку за квитанцією №383702630 від 18.05.2016 року було видалено(відмінено, сторновано) 24.05.2016 року відповідальним працівником банку в односторонньому порядку за відповідним розпорядженням керівництва банку. Посилання відповідача на те, що операції по його рахунках та рахунках ТОВ «РІОС+» 18.05.2016 року були відмінені оскільки носили ознаки фіктивності також є необгрунтованими та безпідставними. Відповідно до п.2.9 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні підтвердженням про внесення готівки відповідній платіжній системі є квитанція, другий примірник прибуткового касового ордера або інший платіжний документ, встановленого взірця, який банк зобов»язаний видати клієнту після завершення приймання готівки. Вказав, що внесення ним грошових коштів на власний рахунок у ПУАТ «ФІДОБАНК» підтверджується належно оформленою квитанцією №383702630 від 18.05.2016 року, яка свідчить про те, що готівкові кошти у сумі 68000 грн. були внесені ним відповідно до укладеного договору на власний поточний рахунок. При цьому, відміна( сторнування) відповідачем зазначеної касової проводки в односторонньому порядку не спростовує факт внесення даних коштів у касу банку. Просить врахувати, що посилання відповідача на використання ТОВ «РІОС+» свого права на відшкодування коштів шляхом включення його у реєстр кредиторів є безпідставним, оскільки він не є стороною даних правовідносин, а виконання відповідачем своїх зобов»язань перед позивачем не може ставитися в залежність від виконання банком своїх зобов»язань перед будь-якими іншими особами. Також, позивач вважає безпідставними твердження відповідача про неможливість визнання зарахованими коштів у сумі 68000 грн. на його банківський рахунок, з причин відсутності такого рахунку на момент розгляду справи, оскільки його порушене право підлягає захисту шляхом визнання грошових коштів внесених згідно квитанції №383702630 від 18.05.2016 року зарахованими на його банківський рахунок №9715 у ПУАТ «ФІДОБАНК», станом на дату внесення цих коштів на власний рахунок у банку, та відповідно у той час, коли відповідачем здійснювалась банківська діяльність на підставі закону та у відповідності до дозвільних документів та проводились банківські операції по рахунках клієнтів.

Представник позивача-адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала та просить у його задоволенні відмовити, з підстав, викладених у відзиві на позов.

Від третьої особи у справі ТОВ «РІОС+» надійшла письмова заява і з клопотанням про розгляд справи у відсутності представника товариства. З приводу задоволення заявлених позовних вимог не заперечують.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

10.10.2014 року ОСОБА_3 звернувся до ПУАТ «ФІДОБАНК» із заявами про надання згоди на прийняття пропозиції укласти договір комплексного банківського обслуговування та відкриття банківського(поточного )рахунку №43971500.

На підставі вказаних заяв, 10.10.2014 року між ПУАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_3 був укладений Договір комплексного банківського обслуговування про відкриття банківського(поточного) рахунку, відповідно до якого банк відкрив позивачу поточний картковий рахунок №9715.

18.05.2016 року ТОВ «РІОС+» видало грошовий чек №ЛЗ7004701 на виплату ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 68000 грн.

У відповідності до квитанції №383702630 ОСОБА_3 18.05.2016 року через касу №0280 Тернопільського відділення №1 ПУАТ «ФІДОБАНК» вніс грошові кошти у сумі 68000 грн. з метою зарахування їх на власний банківський рахунок.

19.05.2016 року ОСОБА_3 звернувся із заявою адресованою голові правління ПУАТ «ФІДОБАНК», що зареєстрована відповідачем за вхідним №698-39Д, в якій просив надати роз»яснення з приводу відсутності на його картковому рахунку №9715 коштів у сумі 68000 грн., внесених ним згідно квитанції №383702630 від 18.05.2016 року.

У відповідь на вказану заяву ПУАТ «ФІДОБАНК» листом за вих.. №2-3-2-2/1806 від 02.07.2016 року інформувало позивача про те, що в період з 18.05.2016 року по 20.05.2016 року у банку масово відбувались спроби здійснити велику кількість нестандартних операцій серед клієнтів банку. З метою недопущення, уникнення та подолання небажаних наслідків, що могли б поставити під загрозу безпеку коштів, довірених банку, або завдати шкоди належному веденню банківської діяльності, банком були здійснені заходи щодо посиленого контролю за деякими видами операцій за участю фізичних осіб. Банк вказав, що 18.05.2016 року операція внесення готівкових коштів на власний поточний рахунок ОСОБА_3 №9715 на суму 68000 грн. та одночасна видача грошових коштів з поточного рахунку юридичної особи ТОВ «РІОС+» на суму 68000 грн. були виявлені банком як навантаження на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Із наданої ПУАТ «ФІДОБАНК» виписки із банківського рахунку ОСОБА_3 від 01.06.2017 року, вбачається, що 18.05.2016 року грошові кошти в сумі 68000 грн. на вказаний рахунок не надходили.

18.11.2017 року за заявою ПУАТ «ФІДОБАНК» до ЄРДР внесено відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003718 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України за фактом вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ТОВ «РІОС+», які не маючи можливості отримати в законному порядку кошти з рахунку ТОВ «РІОС+» разом зі службовими особами ПУАТ «ФІДОБАНК» здійснили перерахунок коштів у сумі 68000 грн. на рахунок фізичної особи-ОСОБА_3М.(директора ТОВ «РІОС+») для отримання в подальшому від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб даних коштів, що підтверджується Витягом із кримінального провадження №0003718.

Згідно наданої Державною реєстраційною службою України Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців керівником ТОВ «РІОС+»() є позивач ОСОБА_3

Відповідно до рішення Правління Національного Банку України від 18.05.2016 року №142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.07.2016 року №1265 «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

На підставі рішення Національного Банку України від 20.05.2016 року №8 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.05.2016 року №783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Частиною першою ст.1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов»язується приймати і зараховувати на рахунок відкритий клієнтові(володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч.2 ст.1067 ЦК України банк зобов»язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Згідно із вимогами ст.1068 ЦК України банк зобов»язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов»язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання(належне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст.1,4 Закону України «Про фінансові послуги і державне регулювання ринку фінансових послуг» залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення (депозит) являється фінансовою послугою. Учасниками ринку фінансових послуг серед інших є особи, які відповідно до закону мають право надавати фінансові послуги на території України та споживачі фінансових послуг.

Відповідно до роз»яснень, викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», визначено, що Законом України «Про захист прав споживачів» регулюються в тому числі і відносини, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг(про надання кредитів, відкритті і обслуговуванні банківських рахунків, проведенні розрахункових операцій, прийнятті і зберіганні цінних паперів, наданні консультаційних послуг).

Пунктом 2.9 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного Банку України №174 від 01.06.2011 року, передбачено, що банк(філія, відділення) зобов»язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію(другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку(філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції(у разі здійснення касової операції в післяопераційний час-час виконання операції, або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку(філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки(штампа) або електронний підпис працівника банку(філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Факт внесення позивачем 18.05.2016 року готівкових коштів у сумі 68000 грн. на власний поточний рахунок №9715, відкритий у ПУАТ «ФІДОБАНК», підтверджується долученою до матеріалів справи квитанцією №383702630 від 18.05.2016 року Тернопільського відділення №1 ПУАТ «ФІДОБАНК», яка містить усі необхідні реквізити, зокрема найменування відділення банку, яке здійснило касову операцію, дату здійснення операції та підпис уповноваженого працівника банку.

Відповідачем на підтвердження поданих заперечень долучено до справи виписки по особовим рахункам ОСОБА_3, ТОВ «РІОС+» та по касі №0280 Тернопільського відділення №1 ПУАТ «ФІДОБАНК» за 18.05.2016 року, в яких за вказаний день відсутні операції щодо зняття готівки ТОВ «»РІОС+» у сумі 68000 грн. та внесення готівкових коштів на рахунок ОСОБА_3 Зазначені виписки сформовані станом на 15.03.2018 року та 28.03.2018 року відповідно.

Разом з тим, суд зазначає, що із заяви-повідомлення ПУАТ «ФІДОБАНК» про вчинення кримінального правопорушення від 14.11.2017 року та відзиву на позов вбачається, що за вимогою №1 куратора ПУАТ «ФІДОБАНК» за результатами аналізу операцій здійснених по рахунках ОСОБА_3 та ТОВ «РІОС+» за 18.05.2016 року вказані операції були відмінені банком, а в подальшому касова проводка за №383702630 від 18.05.2016 року про зарахування на картковий рахунок ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 68000 грн. була видалена працівником банку ОСОБА_4 24.05.2016 року за вказівкою керівництва на рівні Центрального офісу.

Таким чином, зазначена фінансова операція не може бути відображена у наданих відповідачем виписках по особових рахунках ОСОБА_3, ТОВ «РІОС+» та рахунку каси № №0280 Тернопільського відділення №1 ПУАТ «ФІДОБАНК» за 18.05.2016 року по причині її видалення за вказівкою керівництва банку, що жодним чином не спростовує доводи та аргументи позивача.

Посилання відповідача на те, що ТОВ «РІОС+» включено у реєстр кредиторів ПУАТ «ФІДОБАНК», затверджений рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2419 від 10.11.2016 року на суму 68777,75 грн. не приймаються судом до уваги, оскільки зазначений факт жодним чином не впливає на правовідносини, що виникли між ПУАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_3 на підставі Договору комплексного банківського обслуговування про відкриття банківського(поточного) рахунку від 10.10.2014 року та не є підставою для невиконання банком своїх зобов»язань за вказаним договором. При цьому, виконання відповідачем своїх зобов»язань перед позивачем не може ставитися в залежність від виконання банком зобов»язань перед будь-якими іншими особами, а тому дані обставини не можуть слугувати підставою для відмови в позові.

Згідно із приписами ст.1068 ЦК України банк зобов»язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа.

Таким чином, грошові кошти в сумі 68000 грн. внесені позивачем 18.05.2016 року через касу №0280 Тернопільського відділення №1 ПУАТ «ФІДОБАНК» підлягали зарахуванню на його поточний рахунок 18.05.2016 року, тобто у день надходження до банку відповідного розрахункового документа, в даному випадку квитанції №383702630 від 18.05.2016 року.

Виходячи з наведеного, суд вважає необґрунтованими твердження відповідача про неможливість визнання вказаних коштів зарахованими на рахунок позивача у зв»язку із його закриттям 21.02.2017 року, оскільки дослідженими доказами підтверджується, що на момент внесення ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 68000 грн. на його рахунок №9715 у ПУАТ «ФІДОБАНК», тобто станом на 18.05.2016 року відповідач здійснював банківську діяльність та проводив банківські операції по рахунках клієнтів на підставі закону та дозвільних документів.

На момент розгляду справи, досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0003718 від 18.11.2017 року не завершено.

Будь-яких належних та достатніх доказів, що підтверджують факт фіктивності проведених ТОВ «РІОС+» та ОСОБА_3 18.05.2016 року операцій зі зняття та внесення готівкових коштів на рахунок позивача №9715 відкритий у ПУАТ «ФІДОБАНК» 10.10.2014 року відповідачем суду не представлено.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, враховуючи факт невиконання відповідачем умов договору банківського(поточного) рахунку, укладеного між ОСОБА_3 та ПУАТ «ФІДОБАНК» 10.10.2014 року, приходить до переконання про обґрунтованість та доведеність позовних вимог та вважає, що вони підлягають до задоволення шляхом визнання порушеними прав ОСОБА_3, як споживача фінансових послуг за договором банківського (поточного) рахунку, укладеного 10.10.2014 року між позивачем та ПУАТ «ФІДОБАНК» в особі начальника Тернопільського відділення № 1 ПУАТ «ФІДОБАНК» ОСОБА_5 та визнання зарахованими коштів в сумі 68000 гривень, які внесені ОСОБА_3 згідно квитанції № 383702630 від 18.05.2016 року на його рахунок № 9715 у ПУАТ «ФІДОБАНК».

В силу ст. 141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути 640,00 грн. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 526, 610, 611, 629, 1066, 1067, 1068, 1073 Цивільного кодексу України; суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі.

Визнати порушеними права ОСОБА_3, як споживача фінансових послуг за договором банківського (поточного) рахунку, укладеного 10 жовтня 2014 року між ОСОБА_3 та публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК» в особі начальника Тернопільського відділення № 1 ПУАТ «ФІДОБАНК» ОСОБА_5 та визнати зарахованими кошти в сумі 68000 гривень, які внесені ОСОБА_3 згідно квитанції № 383702630 від 18 травня 2016 року на його рахунок № 9715 у ПУАТ «ФІДОБАНК».

Стягнути із публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» (01601, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 10, ідентифікаційний код: 14351016, МФО 300175) в користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) 640 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяОСОБА_6