Справа № 323/2671/17
Провадження № 2/323/53/19
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

01.10.2019 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Смокович М.В.,

при секретарі судового засідання Безштанківській О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності, в якому вказує, що її батьками є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьки з 1996 року проживали разом у цивільному шлюбі і вели спільне господарство. Мешкали за адресою: АДРЕСА_1 . Мати була зареєстрована по вищезазначеній адресі, а батько був зареєстрований і володів житловим будинком, який розташований по АДРЕСА_2 , загальною площею 54,8 кв.м, житловою площею 40 кв.м., площа земельної ділянки 774 кв.м. та згідно правовстановлюючим документам він був єдиним і законним власником зазначеної оселі і земельної ділянки. Після її народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ., батьки зареєстрували цей факт у РАЦС, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_1 від 11 червня 1999р. В розділі зазначеного документу записано наступне - батьки: мати - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В її батька це був другий шлюб. Від першого шлюбу він мав доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка після заміжжя взяла прізвище свого чоловіка - ОСОБА_15 1998 році, в Оріхів приїхала дочка її батька від першого шлюбу - ОСОБА_2 зі своєю родиною, для подальшого проживання. Вона звернулась до батька з проханням дозволити їй зі своєю сім`єю тимчасово оселитись в належному батькові житловому будинку АДРЕСА_2 . Батько дав усний дозвіл на їх проживання і навіть не заперечував на їх реєстрацію по зазначеній адресі. 25.10.2011 року відповідачка звернулася до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовною заявою про визнання за нею права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.11.2011 року дану позовну заяву було задоволено. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер мій батько - ОСОБА_5 , та після його смерті, повинна була відкритись спадщина у вигляді зазначеного нерухомого майна. Але з відповідних документів їй стало відомо, що з 29.11.2012 року, власницею нерухомого майна, яке належало її батькові, тепер є ОСОБА_2 , а підставою для зміни власника зазначеної нерухомості стало рішення Оріхівського районного суду Запорізької області, від 29.11.2011 року по справі №2-1355/2011 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_9 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Не погодившись з зазначеним рішенням суду першої інстанції від 29.11.2011 року вона звернулась зі скаргою до апеляційного суду Запорізької області. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 07 вересня 2017 року рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення. Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_9 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Зазначене рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту його проголошення. Таким чином, відповідач лишилась права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 54,8 м2, житловою площею 40м2, площа земельної ділянки 774 м2. Приймаючи до уваги, що попередній власник зазначеного нерухомого майна - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ,а заповіту на зазначене майно не залишив, то згідно чинного законодавства необхідно вступати в спадщину за законом почергово. Оскільки вона являється рідною дочкою власника зазначеного майна - ОСОБА_5 , то має право першочергового спадкування за законом належної йому нерухомості. Просить визнати не дійсним право власності ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 54,8 м2, житловою площею 40м2, площа земельної ділянки 774 м2., а також номер запису 524 в книзі реєстраційний №1727984 від 29.11.2012року. Зазначені дані внесені у відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно - визнати недійсним; визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 54,8 м2, житловою площею 40м2, площа земельної ділянки 774 м2. і внести відповідні дані в єдиний державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 04.10.2017 року позовна заява залишена без руху у зв`язку зі сплатою судового збору не в повній мірі.

04.10.2017 року судом було зроблено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Запорізькій області про місце реєстрації відповідача.

13.10.2017 року позивачем були усунені зазначені в ухвалі суду від 04.10.2017 року недоліки.

20.11.2017 року до суду надійшла відповідь на запит з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Запорізькій області про місце реєстрації відповідача відповідно до якої відповідач зареєстрована за вказаною у запиті адресою.

Ухвалою суду від 21.11.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

21.12.2017 року на запит суду надійшли копії матеріалів спадкової справи № 49/2016, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 10.01.2018 року було вирішено питання про перехід до розгляду цієї справи в порядку загального позовного провадження за правилами ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII, починаючи зі стадії підготовчого провадження, підготовче судове засідання було відкладено.

Ухвалою суду від 26.02.2018 року підготовче провадження по даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

21.03.2018 року від позивача до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду в частині визнання недійсним право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на житловий будинок, розташований адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 40 кв.м., площа земельної ділянки 774 кв.м., а також номер запису 524 в книзі реєстраційний № 1727984 від 29.11.2012 року та визнання недійним внесення зазначених відомостей у державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 21.03.2018 року заяву ОСОБА_3 про часткове залишення без розгляду позовної заяви - задоволено. Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в частині визнання недійсним право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на житловий будинок, розташований адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 40 кв.м., площа земельної ділянки 774 кв.м., а також номер запису 524 в книзі реєстраційний № 1727984 від 29.11.2012 року та визнання недійним внесення зазначених відомостей у державний реєстр речових прав на нерухоме майно - залишено без розгляду.

21.03.2018 року судом було винесено заочне рішення, відповідно до якого позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задоволено частково; визнано за ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 40 кв.м., площа земельної ділянки 774 кв.м., з правом реєстрації у відповідних органах; в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

24.07.2018 року від відповідача - ОСОБА_2 , надійшла заява про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 25.07.2018 року прийнято заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення та призначено судовий розгляд.

Ухвалою суду від 10.08.2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 21.03.2018 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задоволено; заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 21.03.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності - скасовано; призначено справу до розгляду в загальному порядку, починаючи зі стадії підготовчого судового засідання.

25.09.2018 року до суду від відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеокоференції під час трансляції з Судом Кобринського району Брестської області Республіки Білорусь.

Ухвалою суду від 01.10.2018 року клопотання відповідача ОСОБА_2 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції - задоволено частково; направлено доручення компетентному суду Республіки Білорусь або іншому компетентному органу Республіки Білорусь за місцем проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 про допит її в якості відповідача відповідно до умов Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 за наступними питаннями: чи визнає відповідач позовні вимоги? чи є у неї заперечення проти позову, якщо так, то які саме? які вона має докази на підтвердження заперечень проти позову? чи має відповідач бажання і можливість бути присутньою у судовому засіданні по даній справі, враховуючи те, що провести судове засідання у режимі відеоконференції з фіксуванням судового процесу з судом Республіки Білорусь не має технічної можливості? чи згодна на розгляд справи за її відсутності? В іншій частині клопотання - відмовлено. Провадження у цивільній справі зупинено до 04.04.2019 року.

Ухвалою суду від 04.04.2019 року у зв`язку з поверненням на адресу суду матеріалів судового доручення провадження у справі було відновлено та призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до протоколу судового засідання Суду Кобринського району Брестської області від 08.01.2019 року, яке було проведено за дорученням Оріхівського районного суду Запорізької області, відповідач ОСОБА_2 відповіла на поставлені судом у дорученні запитання:

-питання 1: чи визнає відповідач позовні вимоги, якщо не визнає то чому?

відповідь на 1 питання: позовні вимоги ОСОБА_3 до неї про визнання права власності не визнає. Будинок, на який ОСОБА_3 просить визнати право власності належить їй з 2011 року, у неї є підтверджуючі документи, які вона надасть суду. Про розгляд справи вона дізналася з інтернет-ресурсів Оріхівського районного суду Запорізької області;

-питання 2: чи є у неї заперечення проти позову, якщо так, то які саме?

відповідь на 2 питання: заперечення проти позовної заяви надає Суду Кобринського району в письмовому вигляді з долученими документами. Також додає, що копія позовної заяви їй надана не була;

-питання 3: які вона має докази на підтвердження заперечень проти позову?

відповідь на 3 питання: вона долучила наявні у неї докази до заперечення проти позовної заяви;

-питання 4: чи має відповідач бажання і можливість бути присутньою у судовому засіданні по даній справі, враховуючи те, що провести судове засідання у режимі відеоконференції з фіксуванням судового процесу з судом Республіки Білорусь не має технічної можливості?

відповідь на 4 питання: бажання бути присутньою у судовому засіданні вона має, проте не знає чи буде на те фізична можливість;

питання 5: чи згодна на розгляд справи за її відсутності?

відповідь на 5 питання: вона згодна на розгляд справи у її відсутність тільки в тому випадку, якщо буде повідомлена належним чином.

Також, відповідачем були надані заперечення проти позовної заяви у яких, посилаючись на те, що даний житловий будинок, на який позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування, з 2011 року належить їй на праві приватної власності, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Крім цього, у своїх запереченнях на позовну заяву відповідачем була зазначена її електронна адреса, а саме: .

Крім цього, від відповідача разом з запереченнями на позовну заяву надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 21.02.2019 року заяву відповідача про забезпечення позову повернуто заявнику.

04.04.2019 року до суду від позивача надійшла відповідь на заперечення.

25.07.2019 року, на запит суду від 17.07.2019 року, надійшли матеріали спадкової справи № 49/2016, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 .

30.08.2019 року до суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.09.2019 року у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі відмовлено.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представники позивача - Собко ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач, у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення копій ухвал та судових повісток на її електронну адресу , яка була нею зазначена у запереченнях на позовну заяву, а також шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті судової влади України, про причини неявки суду не повідомила.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним права власності відповідача на оспорюваний житловий будинок, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.11.2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_9 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задоволено в повному обсязі; визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 за набувальною давністю.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 07.09.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково; рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.11.2011 року скасовано та ухвалено нове рішення; відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_9 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 набула право власності на оскаржуваний будинок на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасоване судом апеляційної інстанції, фактично право власності у відповідача на даний будинок припинилося з моменту винесення рішення судом апеляційної інстанції, а тому у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним права власності відповідача на оспорюваний житловий будинок слід відмовити.

Щодо позовних вимог в частині визнання недійсним внесених до державного реєстру прав на нерухоме майно відомостей права власності відповідача на оскаржуваний житловий будинок, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Відповідно до наданої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 98302538 від 25.09.2017 року державну реєстрацію прав власності ОСОБА_2 на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 було проведено 27.11.2012 року та підставою проведення даної державної реєстрації прав власності було рішення Оріхівського районного суду від 29.11.2011 року, справа № 2-1355/2011.

Таким чином, враховуючи те, що реєстрація права власності була проведена на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасовано рішенням суду апеляційної інстанції, а державну реєстрацію прав власності було проведено до 01 січня 2013 року, суд, керуючись ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

Щодо позовних вимог про визнання права власності позивача на оспорюваний житловий будинок в порядку спадкування за законом, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданого 08.01.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області серії 1-ЖС № 345152.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 40 кв.м., площа земельної ділянки 774 кв.м.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями спадщини першої черги, що відкрилася після померлого ОСОБА_5 є: донька - ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.03.1999 року серії НОМЕР_4 , запис № 66, донька - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.03.1977 року серії НОМЕР_5 , запис № 14.

Позивач у передбачені ст. 1270 ЦК України строки звернулася до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Зайцевої А.С. із заявою про прийняття спадщини за законом як спадкоємець першої черги, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.10.2016 року за № 1277/02-31.

В матеріалах спадкової справи, які були витребувані судом 17.07.2019 року у Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області та до суду надійшли 25.07.2019 року, мається заява від ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка датована 05.07.2016 року та була завірена нотаріусом Брестського нотаріального округу Дашук Н.І. Дана заява була направлена на адресу приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Демидьонок О.М. 07.07.2016 року та була отримана 12.07.2016 року. 13.07.2016 року дана заява була перенаправлена до Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області та була отримана останньою 22.07.2016 року.

Таким чином, враховуючи те, що спадкодавець, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , а заява про прийняття спадщини від ОСОБА_2 була останньою до приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Демидьонок О.М. 07.07.2016 року, тобто в межах строків, які встановлені статтею 1270 ЦК України. Отже, у суду є всі підстави вважати ОСОБА_2 такою, що прийняла спадщину у строки, які передбачені ст. 1270 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернувся до Оріхівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

05.10.2016 року постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії завідувачем державної нотаріальної контори Зайцевою А.С. Г ОСОБА_14 Валентинівні відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 гр. ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що відновідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 98302538 від 25.09.2017 року житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , підстава виникнення права власності: рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.11.2011 року по справі № 2-1355/2011.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 07.09.2017 року рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення. Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_9 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Враховуючи те, що зазначене рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту його проголошення, а підставою набуття права власності на даний житловий будинок є саме скасоване рішення Оріхівського районного суду Запорізької області, право власності на даний житловий будинок переходить до попереднього власника.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16.01.1995 року житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , до винесення рішення Оріхівським районним судом Запорізької області від 29.11.2011 року по справі № 2-1355/11, належав ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину за законом, але оформити своє право на спадщину позивач не може, оскільки право власності на житловий будинок було зареєстроване за ОСОБА_5 на паперових носіях (свідоцтво про право власності на житло від 16.01.1995 року).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна за заповітом або за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичноїособи,яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ч.3 ст.1296 Цивільного кодексу України, передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 30 травня 2008 року№ 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Оскільки право власності набувається з підстав встановлених цивільним законодавством, суд вважає, що спосіб, визначений позивачем поновити порушене право власності спадкоємця передбачений законом, тому позовні вимоги необхідно задовольнити частково, визнавши за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину даного житлового будинку.

Щодо позовних вимог в частині внесення даних в єдиний державний реєстр речових прав на нерухоме майно суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Враховуючи те, що ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено перелік органів та осіб, які мають право на реєстрацію прав та який є вичерпним, а суди не входять до даного переліку, у суду відсутні підстави для задоволення позову в частині внесення даних в єдиний державний реєстр речових прав на нерухоме майно, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 247, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 40 кв.м., площа земельної ділянки 774 кв.м.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 09.10.2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі, якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.В. Смокович