РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/13619/18

Провадження № 2/643/1236/19

07.03.2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Харченко А.М.

за участю секретаря - Горборукової М.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

24.09.2018 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.09.2013 року у розмірі 11466 грн. 14 коп., витрат на сплату судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп., посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву № б/н від 20.09.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту ОСОБА_2 керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дала свою згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Власник карткового рахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п. 2.1.1.5.7 Договору.

Сторонами було визначено, що засобами доступу до карткового рахунку є кредитна карта Клієнта, та фінансовий телефон Клієнта, який проходить верифікацію з підтвердженням відповідно до п. 1.1.1.16 Договору.

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1, станом на 19.08.2018 року має заборгованість 11466 грн. 14 коп., яка складається з наступного:

- 6580 грн. 80 коп. нараховано відсотків за користування кредитом;

- 4686 грн. 85 коп. нараховано пені,

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина);

- 522 грн. 20 коп. штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити.

21.11.2018 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «Приватбанк» до неї про стягнення заборгованості в сумі, зазначеної банком відмовити повністю, посилаючись на те, що ознайомившись із позовною заявою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до неї про стягнення заборгованості, зазначає, що вона частково визнає пред'явлені позовні вимоги, але заперечує проти задоволення цього позову, та вважає, що цей позов в повному обсязі не може бути задоволений судом. ОСОБА_1 не заперечую той факт, що отримала в відділенні «ПРИВАТБАНКУ» банківську картку. Однак, їй не відома була сума встановленого на ній кредитного ліміту. Анкету заяву заповнював працівник банку в електронному вигляді, при цьому не вказано ні яка видана карта і з якими тарифами обслуговування цієї картки. Також в Анкеті заяві не вказана сума кредитного ліміту по цій карті. Вона не заперечує той факт, що підписала Анкету-заяву про приєднання Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. В даній Анкеті зазначені її данні: місце проживання, телефон, паспортні данні. Також в даній Анкеті заяві зазначено, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку. Крім цього, зазначає те, що Анкета-заява про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг, не може вважатися договором, в розумінні ст.62б ЦК України. Зміст Анкети-заяви зводиться до того, що вона лише висловила бажання на отримання кредиту, що не може вважатися обопільно досягнутою між сторонами згодою на укладення кредитного договору. Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є: умови про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Просить суд врахувати і те, що у разі надання їй ознайомлення Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів під час оформлення платіжної картки, банку ніщо не заважало надати вказані документи на підпис. Крім цього, зазначене в Анкеті-заяві про розміщення вказаних документів на сайті банку, додатково свідчить про те, що їх на ознайомлення при підписанні Анкети-заяви та інших документів на оформлення кредиту не надавали. Ознайомлення з будь-яким документом може бути підтверджений підписом особи. Крім цього, коли мова йде в документі про істотну умову, притаманну договору, підпис особи засвідчує не лише ознайомлення з документом, а і згоду на викладені в документі умови, обов'язки, наслідки невиконання зобов'язань, розміри штрафних санкцій, розміри та порядок нарахування процентів, право банку на зміну умов в односторонньому порядку, збільшення розміру ліміту тощо. Наданий позивачем до справи Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг також не містить даних про час їх прийняття, що в свою чергу позбавляє суд перевірити чи діяли саме вони на момент підписання Анкети-заяви відповідачем. Також банком не повідомлено її про будь-які зміни в тарифах обслуговування кредитної карти. Так, як чітко зазначено в останньому п. 4 позовної заяви, та що узгоджується із відомостями на останньому аркуші розрахунку заборгованості, її заборгованість за кредитом, на переконання позивача, становить 11466 грн. 14 коп., яка складається із: 5 700 грн. 00 коп. коп. тіло кредиту; 6 580 грн. 80 коп. нараховані відсотки за користування кредитом; 4686 грн. 85 коп. нарахована пеня; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 522 грн. 20 коп. штраф(процентна складова). Керуючись п.2 ст.21 ЗУ «Про споживче кредитування», пеня за невиконання зобовязання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Це є сума 855 грн. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобовязань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Також порушується п.5 ч.3 ст. 18 «Про захист прав споживачів». 4686.85+500+522.2=5709.05 сукупна сума неустойки нарахована банком більш, ніж на 50% перевищує тіло кредиту. Процентна ставка змінювалась також від 30% річних до 43,2% річних, що є непомірно велика. Позивач у позовній заяві обґрунтував заявлені ним до стягнення суми штрафів положеннями Умов і правил надання банківських послуг в яких зазначено (в цьому пункту правил, які разом із позовною заявою надані позивачем, на які позивач посилається значиться наступне): «При нарушении Клиентом сроков платежей по любому из денежных обязательств, предусмотренных настоящим Договором, более чем на 30 дней Клиент обязан уплатить Банку штраф в размере 500 грн. ... + 5 % от суммы задолженности ...». Отже, як бачимо, позивач нарахував та заявив до стягнення як пеню за кожен день прострочення грошового зобов'язання, так і ще додатково штраф за одне й те ж саме прострочення, однак лише з огляду на його тривалість (кількість днів). Як показано вище, з огляду на положення ЦК України за яким штраф і пеня це різновиди однієї і тієї ж самої неустойки, норми ст. 61 Конституції України та правові позиції Верховного Суду України у справах № 3-37гс13, № 6-2003цс15, правових підстав для стягнення цього штрафу немає, оскільки це буде подвійна відповідальність за одне й те ж саме порушення, що заборонено законом. ОСОБА_1 повідомляє суд, що вона не ховалася від співробітників банку, завжди відповідала на дзвінки. При зміні номера телефону сама повідомила банку свій новий номер. При можливості вносила оплати по кредиту. Також вона дзвонила на лінію обслуговування клієнтів «ПРИВАТБАНКУ» і мала розмову з представником банку в м. Дніпро, яка є представником позивача в даній справі. В розмові вона намагалася домовитися з банком про реструктуризацію боргу або зниження штрафних санкцій за даним їй кредитом. ОСОБА_1 було відмовлено і взято з неї зобов'язання протягом 5 днів сплатити 500 грн., що вона і зробила 21.03.2018 року. Після цього за місцем її проживання і прописки її відвідував співробітник банку Олександр і була домовленість оплатити ще 950 грн, що вона і зробила 22.04.2018 року. Також вона з 2013 по 2018 роки вносила оплати по кредиту частково.

22.01.2019 року від представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду надійшла відповідь на відзив, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 20.09.2013 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, шо ОСОБА_1 висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки Універсальна та особистим підписом засвідчила (в), що Я згодна (ен) з тим, шо ця заява, разом із Пам'яткою клієнта. Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді.... Також до матеріалів позовної заяви долучено Довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна з якої чітко вбачається, шо Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2.5 % ( 30.00 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розмішена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Позивач надав по суду наказ Банку про затвердження Умов та правил надання банківських послуг від 06.03.2010 року з якими відповідач ознайомився при підписані анкети заяви. Та повідомив, що до позовної заяви Банком надані актуальні Умови та правила надання банківських послуг. Оскільки клієнт на сьогоднішній день не звертався до Банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціював розірвання договору, внесені зміни вважаються прийнятими, а тому до позовної заяви додаються Умови та Правила надання банківських послуг актуальні станом на дату подачі позову. Позивач також зазначив, що розрахунок заборгованості Банку проведений автоматизованою системою станом на 19.08.2018 року і в ньому відображено та враховано всі фінансові зобов'язання боржника за умовами договору, а також здійсненні боржником платежі на його виконання. Відповідно до ст. 8 ПК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами нього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, шо регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Тобто, застосування Закону за аналогією можливо лише в тому випадку, коли нормами Цивільного кодексу України чи договором не врегульовано дане питання. Кредитні правовідносини врегульовано Главою 71 ЦК України, крім того можуть бути враховані загальними положеннями про зобов'язання та договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і сплата неустойки. Сторони досягли згоди і уклали кредитний договір, в якому передбачили умови сплати пені та штрафу. Правомірність стягнення пені: Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки. встановлені договором або законом, у тому числі і сплата неустойки. Сторони встановили в п. «2.1.1.12.6.1.» Умов та Правил надання банківських послуг, що у разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн. Клієнт сплачує банку пеню. Розмір пені зазначається в тарифах. Також позивач зауважив, що згідно виписки но рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов'язання за Договором, тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не мають прийматись судом до уваги.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву № б/н від 20.09.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 7 23).

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 7 23).

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с. 4 6).

У порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконувала.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1, станом на 19.08.2018 року має заборгованість 11466 грн. 14 коп., яка складається з наступного:

- 6580 грн. 80 коп. нараховано відсотків за користування кредитом;

- 4686 грн. 85 коп. нараховано пені,

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина);

- 522 грн. 20 коп. штраф (процентна складова) (а.с. 4 6).

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобовязанням визнається правові відношення, на підставі якого одна сторона зобовязується здійснити на користь другої сторони певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послуги, виплатити грошові кошти та ін.) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України: зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Припиняються зобовязання виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відношень за кредитним договором застосовуються положення про позику. За нормами ст. 1048-1050 ЦК України позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, розмір яких встановлюється договором, а позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві в строк та в порядку, визначеному зобовязанням.

Відповідно до ст. ст. 546, 547 ЦК України виконання зобовязання може бути забезпечене неустойкою (пенею), розмір якої визначається умовами договору. За нормами ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку у кредитора виникає у випадку порушення боржником виконання зобовязання незалежно від наявності у кредитора збитків.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків на підставі ст. 624 ЦК України.

Непогашення відповідачем заборгованості за Договором перед Банком свідчить про грубе порушення ст. 525 ЦК України, яка встановлює неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобовязань, що у відповідності до ст. 4 ЦПК України дає право позивачеві на звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Причини невиконання таких зобовязань правового значення для справи не мають.

На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.09.2013 року в сумі 11466 грн. 14 коп.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача витрати, повязані зі сплатою ним при предявленні позову 1762 грн. 00 коп. судового збору (а.с. 31).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 1048, 1049, 1050 ч.2, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце народження м. Харків, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (колишня вул. Ейдемана), 2А, кв. 70, на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК», р/р 3111, , МФО 305299, заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.09.2013 року в сумі 11466 (одинадцять тисяч чотириста шістдесят шість) грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце народження м. Харків, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (колишня вул. Ейдемана), 2А, кв. 70, на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК», р/р 3111, , МФО 305299, судові витрати в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот дві) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя Харченко А.М.