Провадження № 2/161/3743/19

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

07 жовтня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Грабовській Г.О.

вивчивши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно та визнання права власності на ідеальну частку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно та визнання права власності на ідеальну частку.

Позивач подала заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та іншим третім особам (юридичним та фізичним особам) за її дорученням вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження нерухомим майном, а саме: кухні 2-1 площею 13,7 кв. м. та кімнати 2-2 площею 12,0 кв. м., що знаходяться у житловому будинку АДРЕСА_1 , які становлять 15/100 частин згідно договору дарування, укладеного 10 січня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Сушик Л.А. та заборонити державним реєстраторам, нотаріусам здійснювати реєстраційні дії за заявою ОСОБА_2 або за її дорученням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо вищезазначених житлових приміщень.

Заяву мотивує тим, що постановою апеляційного суду Волинської області від 27.08.2018 року позов ОСОБА_2 про виділення частки з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 задоволено. Крім того, вказує, що відповідач звернулась до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні приміщенням шляхом виселення. Позивач вважає, що у випадку задоволення її позовних вимог без забезпечення позову її інтереси не будуть захищені, а відновлення права буде неможливим.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які берутьучасть у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено у п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, позивач належно не обґрунтувала ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки, право власності позивача на 15/100 частин спірного житлового будинку, що належить їй на підставі договору дарування від 10.01.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Сушик Л.А. за номером №13, ніким не оспорюється.

Крім того, посилання позивача на поданий ОСОБА_2 позов про усунення перешкод у користуванні приміщенням шляхом виселення, що свідчить про намагання останньої заволодіти майном позивача, не підтверджується будь-якими доказами.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заявипозивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно та визнання права власності на ідеальну частку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.