РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019

м.Харків

Справа № 639/1559/18

провадження 2/639/171/19

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Тущенко Т.В.

учасники справи:

позивач-Асланова Р.Р.

представник позивача- ОСОБА_11.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3 третя особа- Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та піклування над онуками,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Управління служб у справах дітейДепартаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради , в якому просить позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітніх синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановити опіку та піклування над онуками та призначити її опікуном.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що її донька - відповідач по справі - ОСОБА_2 , перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_5 , народила двох синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки діти народжені в м. Іжевськ Удмурдської республіки РФ, то вони при народженні отримали громадянство РФ, але онуки позивача - ОСОБА_3 більше 10 років, ОСОБА_6 понад п'ять років проживають саме з бабусею - ОСОБА_1 Відповідач не проживає з дітьми , їх не виховує, матеріально не утримує, мешкає постійно в Росії, декілька разів приїздила, щоб побачитися з дітьми. Позивач стверджує, що відповідач ніякої батьківської турботи не проявляє, самоусунулась від виконання батьківських обов'язків. Всі питання з виховання та утримання дітей, забезпечення гідних умов проживання та гармонійного розвитку вирішуються позивачем самостійно , без участі та підтримки з боку відповідача.

16.05.2016 згідно Рішень ГУ Державної міграційної служби України в Харківській області №№ 155/7.1-16, 156/7.1-16-діти ОСОБА_3 та ОСОБА_6, отримали українське громадянство ( а.с.15,16).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.04.2018 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі ( а.с. 36-38).

Ухвалою суду від 24.07.2018 уточнену позовну заяву від 04.05.2018 повернута позивачеві, підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні (а.с. 78-79).

07 грудня 2018 року ухвалою суду, у зв'язку з призначенням повторного автоматичного розподілу справи та визначенням для розгляду даної справи судді Єрмоленко В. Б., цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та піклування над онуками прийнято до провадження судді Єрмоленко В. Б. (а.с. 119-120).

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, надала нотаріально посвідчену заяву про можливість розгляду справи без її присутності та зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно синів - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлення опіки на піклування над ними і призначення опікуном ОСОБА_1 (а.с. 5).

3 третя особа- Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надала суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав від 14.08.2018 , подання про призначення опікуном та піклувальником над дітьми позивача ОСОБА_1 (а.с. 103-105, 16), а також письмове клопотання про розгляд справи за відсутністю представника третьої особи. Підтримує позовні вимоги, просить задовольнити та прийняти рішення по справі з урахуванням наданого висновку (а.с. 102).

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами, визначеними ч.1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ч.4 ст. 206 ЦПК).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8 уклали 20.03.1980 шлюб (а.с. 4), від якого мають доньку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 32).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого Ленінським відділом ЗАЦС м. Іжевськ Удмурдської Республіки 29.10.2001, та свідоцтва про народження НОМЕР_4, виданого Ленінським відділом ЗАЦС Управління ЗАЦС Адміністрації м. Іжевська Удмурдської Республіки 05.07.2010, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 33, 34).

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 150, ч.ч. 3,4 ст. 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками ( п.п.15 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Як випливає з характеристики №№ 453, 454, складеної 22.12.2017 майстром приватного сектора дільниці № 7 Комітету району в місті жителів приватного сектору Новобаварського району м. Харкова, ОСОБА_2, за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_1, не проживає з 2015 року, має двох дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_6, утриманням та вихованням яких займається їхня бабуся - ОСОБА_1 Діти навчаються в школі № 28, що підтверджується довідками, виданими директором Харківської загальноосвітньої школи № 28 від 20.12.2017 №№ 528, 529 (а.с. 6, 7,10).

З довідок про реєстрацію особи громадянином України № 4452 та № 4453, виданих заступником начальника ГУ ДМС України в Харківській області 16.05.2016 № 155/7.1-16 вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, набули громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» (а.с. 15, 16).

Батько неповнолітніх дітейОСОБА_5, за наданою позивачем інформацією, постійно проживає та зареєстрований в м.Іжевськ Росії, страждає на тяжке захворювання - розсіяний склероз ( а.с.80).

За місцем навчання у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 28 Харківської міської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_6 характеризуються позитивно. Успіхами онуків цікавиться бабуся - ОСОБА_1, яка часто відвідує школу та з якою за сімейними обставинами проживають онуки (а.с. 12, 13).

Згідно повідомлення головного лікаря Харківської міської дитячої поліклініки № 2 від 30.01.2018 № 147/01-13 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебувають під наглядом фахівців дитячої поліклініки. Догляд за дітьми здійснює бабуся (а.с. 9).

Актом обстеження умов проживання, складеним 10.07.2018 комісією Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, встановлено, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1, в якому проживають ОСОБА_1 разом з онуками - ОСОБА_3 та ОСОБА_6, зроблено сучасний ремонт, маються всі зручності, необхідні меблі, побутова техніка. Діти займають окремі кімнати, де є всі необхідні речі: ліжка, шафи, канцелярські приладдя, одяг, взуття. Санітарно-гігієнічні умови задовільні. Для дітей створені всі умови для проживання, навчання та всебічного розвитку (а.с. 90).

Згідно з «Порядком проведення органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини» питання щодо позбавлення батьківських прав відповідача розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради.

Суду надано висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 545 від 14.08.2018, яким визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 103-105).

Наданими суду доказами підтверджено, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, самоусунулась від виховання та утримання синів, не проявляє ніякого інтересу до їх життя та розвитку , тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є доведеними і підлягають задоволенню. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Як випливає з довідки Управління Пенсійного фонду України Шевченківського об'єднаного управління ПФУ м.Харкова від 07.06.2018 м.Харкова ОСОБА_1 знаходиться на обліку та отримує пенсію за віком у розмірі 1373 грн. ( а.с. 88).

ОСОБА_1 виключно позитивно характеризуються за місцем проживання ( а.с.10).

Згідно довідки Департаменту інформаційних технологій МВС України серії ІАА № 0492251 за обліками МВС громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, на території України до кримінальної відповідальності не притягалася і не притягається, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 89).

За наданими суду сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду та медичної довідки про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, висновками про стан здоров'я та результати лабораторних досліджень на інфекційні хвороби, позивач ОСОБА_1 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, здорова, може бути опікуном ( а.с.86,87).

Суду надано подання Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 544 від 14.08.2018, за яким орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, опікуном малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, та піклувальником неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 108).

Чоловік позивача - ОСОБА_8, який є дідом ОСОБА_3 та ОСОБА_6, також бажає щоб онуки були всиновлені.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За нормами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Статтею 243 СК України визначено, що опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Положеннями ст. 58 , ст. 59 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування. Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

У відповідності до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, а згідно ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування

Також, згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов'язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовились батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов'язків з причин, які неможливо з'ясувати у зв'язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти.

Крім того, опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється у випадку, якщо батьки померли, невідомі, визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими, а також може бути встановлена і при житті батьків, зокрема, коли батьки понад шість місяців не проживають разом з дитиною та без поважних причин не беруть участі в її вихованні та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи або підкинули (залишили) дитину, і це підтверджено відповідними актами, складеними органами внутрішніх справ (п. 2.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 N34/166/131/88).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, зокрема набуття дитиною статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей, які залишились без батьківського піклування, визначено Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866(далі - Порядок).

Згідно з п. 42 Порядку опіка, піклування над дитиною встановлюються рішенням районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у п. 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до п. 43 Порядку у разі призначення опікуна, піклувальника враховується бажання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування. Бесіда з дитиною проводиться працівниками служби у справах дітей з урахуванням її віку, обставин, за яких вона втратила батьківське піклування, не принижуючи гідність дитини та осіб, які виявили бажання взяти її під опіку, піклування. За результатами бесіди складається довідка.

За змістом п. 3.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов'язки, стосунки між ним та підопічним, а також враховуються побажання самої дитини (за умови досягнення нею 10 років).

Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Згідно п.п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

Особисті якості позивача відповідають вимогам, викладеним у п.п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України, що також підтверджується матеріалами справи.

Обставин, передбачених ст. 64 ЦК України, з урахуванням яких ОСОБА_1 не може бути опікуном та піклувальником, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, враховуючи найкращі інтереси дітей, суд вважає, що наявні правові підстави для встановлення над малолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, опіки, а над неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - піклування та призначення бабусі ОСОБА_1, з якою проживають хлопчики, опікуном, оскільки діти через важкі життєві обставини позбавлені батьківського піклування.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та піклування над онуками підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 19, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3 третя особа- Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та піклування над онуками - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Подання Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради задовольнити.

Встановити над малолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8 опіку та призначити опікуном ОСОБА_1.

Встановити над неповнолітнімОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 піклування та призначити піклувальником ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Сторони: Позивач- ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1, прож.АДРЕСА_1).

Відповідач- ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, зареєстрована АДРЕСА_1).

3 особа- Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради ( м.Харків, вул. Чернишевська, 55).

Повне судове рішення складено 25.02.2019.

СУДДЯ -