У Х В А Л А

"15" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Головатюк І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розрівання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розрівання шлюбу та стягнення аліментів та справа призначена до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження.

В підготовчому судовому засіданні відповідач заявив клопотання про надання подружжю строку на примирення посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох малолітніх дітей, проживають разом. Останнім часом дійсно між ними виникали сварки та непорозуміння, однак вважає, що сім'ю можливо зберегти, оскільки він кохає свою дружину, а позов поданий нею під впливом її матері та сестри.

Позивач в підготовчому судовому засіданні заперечувала проти надання строку на примирення, вважала, що примирення є не можливим, оскільки позивач наміру зберегти сім'ю не має.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доводи сторін, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до керівних роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2007 року, від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, проживають разом. Судом, станом на день розгляду даної справи, не встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам одного з них. За результатами розгляду справи судом також не встановлено тих особливих причин, які б у своїй сукупності стали підставою для прийняття судом рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Переконливих доводів, як підстав для розірвання шлюбу, позивачем суду не наведено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність надання подружжю строку для примирення тривалістю у три місяці.

Керуючись ст. 111 СК України, ст.ст. 251, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на примирення терміном у три місяці, до 15 червня 2019 року.

Провадження у справі зупинити до визначеного судом строку для примирення.

Розгляд справи в підготовчому судовому засіданні призначити на 18 червня 2019 року на 09 годину 30 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: