Справа № 211/657/19
Провадження № 2/211/839/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

у відсутність сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на виконанні ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-21 від 30.10.2009 року виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з нього боргу в сумі 10214,00 грн. на користь ОСОБА_1

15.02.2010 року ним було внесено кошти в рахунок погашення вищезазначеної заборгованості в повному обсязі. Однак при звернення до нотаріуса у 2018 році виявилося, що на все його нерухоме майно накладено арешт на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження АЕ68018 від 08.02.2010 року, виданої державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Просив у судовому порядку зняти арешт накладений на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження АЕ968018 від 08.02.2010 року, виданої державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області ОСОБА_4 з належного йому на праві власності, наступного нерухомого майна: Ѕ частки земельної ділянки площею 0,0637 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Антокольського, буд.3, кадастровий номер :03:626:0001; Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Антокольського, буд. 3; житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Рейнська, 10.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання сторони та третя особа не зявилися, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені.

Позивач ОСОБА_1 до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявилась, подавала письмове заперечення, у якому вказує, що незважаючи на те, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-21 від 30.10.2009 року знищене, інформацією про сплату суми боргу, виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій відповідач не володіє, тому відповідач заперечує проти задоволення позову, також просив розгляд справи проводити без участі представника відповідача.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником нерухомого майна: Ѕ частки земельної ділянки площею 0,0637 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Антокольського, буд.3, кадастровий номер :03:626:0001; Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Антокольського, буд. 3; житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Рейнська, 10 ( а.с. 9,10).

З Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів № 150197628 від 19.12.2018 року вбачається наявність в розділі відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна даних про обтяження

належного ОСОБА_1, на праві власності, наступного нерухомого майна: Ѕ частки земельної ділянки площею 0,0637 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Антокольського, буд.3, кадастровий номер :03:626:0001; Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Антокольського, буд. 3; житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Рейнська, 10.

З відповіді ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, яка надійшла на адресу позивача ОСОБА_1, та заяви відповідача до суду повідомлено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-21 від 30.10.2009 року знищене, інформацією про сплату суми боргу, виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій відповідач не володіє, оскільки відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки, після чого вони підлягають знищенню. У звязку з чим запропоновано звернутися до суд з позовом про зняття арешту з майна в порядку ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Борг у розмірі 10214,00 позивачем ОСОБА_1 сплачено в повному обсязі ( а.с. 6,7).

З врахуванням того, що арешт з майна боржника ОСОБА_1, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2010 року, знятий не був, що суттєво обмежує права ОСОБА_1, як власника, на розпорядження належним йому майном та свідчить про необхідність його скасування.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а, відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Ст.391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

При цьому суд враховує, що згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України» , яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

У п. 168 Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний» «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Якщо хоча б одного із цих критеріїв не додержано, Європейський суд з прав людини констатує у такому випадку порушення статті 1 Першого протоколу.

Законність означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон не передбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Судом встановлено, що виконавчий лист, на виконання якого винесена постанова про арешт майна та оголошення заборони його відчудження АЕ 968018 від 08.02.2010 року виданої державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на виконанні не перебуває, і виконавче провадження знищено зі спливом строку зберігання, а виконавчий документ № 2-21 від 30.10.2009 року, виданий Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу, на виконання якого було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження б/н від 29.10.2010 року з накладенням арешту на нерухоме майно, на виконанні не перебуває, виконавчий документ повернуто стягувачу і повторно у встановлені строки до виконання не предявлений, згідно інформації, наданої стягувачем за виконавчим листом, заборгованість відсутня, однак арешт на майно позивача, накладений під час здійснення вказаного виконавчого провадження, не знятий, що перешкоджає позивачеві як власникові майна здійснювати всі повноваження власника. Таким чином, виходячи із встановлених обставин, вбачається невідповідність заходу втручання держави в право власності ОСОБА_1 критеріям втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці Європейського суду з прав людини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є підстави для зняття арешту з належного заявнику майна в судовому порядку, згідно ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання відповідача, на неможливість зняття арешту через відсутність у відділі ДВС виконавчого провадження, не може бути підставою для відмови в позові, оскільки існування самого арешту на майно позивача не оспорювалося відповідачем, а відсутність виконавчого провадження не свідчить про відсутність порушення прав позивача накладенням такого арешту. Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень», рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили, є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав. Після набрання рішенням суду законної сили заінтересовані особи мають право у встановленому законом порядку звернутися до відповідного органу державної реєстрації прав для державної реєстрації припинення обтяження арештом нерухомого майна.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.

Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, клопотання позивача віднести сплату судового збору на її рахунок, суд вважає можливим віднести судові витрати на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт накладений на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження АЕ968018 від 08.02.2010 року, виданої державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області ОСОБА_4 з належного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на праві власності, наступного нерухомого майна:

-Ѕ частки земельної ділянки площею 0,0637 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Антокольського, буд.3, кадастровий номер :03:626:0001;

-Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Антокольського, буд. 3;

-Житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Рейнська, 10.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його складення.

Повний текст судового рішення складено 07.03.2019 року.

Суддя: ОСОБА_5