Єдиний унікальний номер 219/6927/18 Номер провадження 22-ц/804/2584/19
Єдиний унікальний номер 219/6927/18
Номер провадження 22-ц/804/2584/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі::

судді-доповідача Халаджи О. В.,

суддів: Азевича В.Б., Кішкіної І.В.

секретар Ситнік Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 липня 2019 року про відмову в забезпечені позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу (суддя Медінцева Н.М.)

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Просив накласти арешт на житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 .

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 липня 2019 року в задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Із вказаною ухвалою суду не погодився ОСОБА_1 , та подав апеляційну скаргу, вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права. Просив ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 липня 2019 року скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції, шістнадцять абзаців описової частини посилається тільки на нормативні акти, а по суті заяви посилання суду тільки в сімнадцятому абзаці.

Також вказує, що суд першої інстанції в неповному обсязі розглянув заяву про забезпечення позву, а саме питання зустрічного забезпечення позову.

На думку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 придбала квартиру в АДРЕСА_1 за гроші які він їй позичав у березні 2016 року, тому просить накласти арешт саме на цю квартиру.

Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. В обґрунтування заяви посилається на те, що в провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області знаходиться цивільна справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. На початку березня 2016 року він передав у позику ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 173 272 грн. для придбання нею квартири в АДРЕСА_1 . На думку ОСОБА_1 , за його кошти вона придбала квартиру, яка розташована в АДРЕСА_1 . Кошти ОСОБА_2 повертала частково, на теперішній час має заборгованість 80 382 грн. Також така сума вказується в ціні забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволені заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що заявником не надано достатніх доказів та не наведено достатньо підстав, що існує загроза відчуження вказаної квартири.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Окрім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просив накласти арешт на житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 , не обґрунтував, як саме невжиття заходу забезпечення даного позову, може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі, у разі задоволення позову та не надав належних доказів того, що квартира, яка розташована в АДРЕСА_1 належить саме ОСОБА_2 .

Не знайшли свого підтвердження доводи скарги, про неповний розгляд заяви про забезпечення позову, а саме питання зустрічного забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в задоволенні якої йому було відмовлено. Ніяких заяв про зустрічне забезпечення позову судом не розглядалось.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновкам суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 липня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

В.Б. Азевич

І.В. Кішкіна

Повний текст судового рішення складено 15 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач: О. В. Халаджи