"04" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Сіренко Д.В.,
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_2 борг у сумі 97 000,00 грн., інфляційні збитки в розмірі 4 044,90 грн., проценти за користування грошовими коштами в сумі 1 235,75 грн., пеню у розмірі 150 350 грн., що разом становить 252 630 грн., та судові витрати.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 05.01.2019 р. між сторонами був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 97 000 грн., які зобов`язався повернути в повному обсязі до 05.02.2019 р., про що ОСОБА_2 власноручно складено розписку, яка наявна у позивача.
Позивач зазначає, що станом на момент звернення до суду відповідач своїх зобов`язань за договором позики не виконав взагалі, чим завдано йому збитки у розмірі неповернутих коштів 97 000 грн.
Також позивач з посиланням на ст. ст. 625, 549, 550 ЦК України просить стягнути з відповідача за період невиконання зобов`язання з 06.02.2019 р. по 10.07.2019 р. інфляційні збитки в розмірі 4 044,90 грн., 3 % річних в сумі 1 235,75 грн. та пеню за умовами договору з розрахунку 1% від суми позики за кожен день прострочення у розмірі 150 350 грн.
Ухвалою суду від 29.07.2019 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (а.с. 23, 24).
Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.
В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача Назаров Р.Ю. подав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов у визначений термін не подав.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно частини 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зміст наведеної норми та заяву представника позивача, судом постановлена ухвала від 04.10.2019 р. про розгляд справи без участі сторін по справі та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Як убачається із тексту розписки датованої 05.01.2019 року, відповідач позичив у позивача кошти в сумі 97 000 грн. терміном на один місяць з дня написання розписки, у випадку прострочення повернення грошових коштів у встановлений строк зобов`язався сплатити ОСОБА_4 відсотки з розрахунку 1% від суми позики за кожен день прострочення (а.с. 9).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. ст. 525, 526 ЦК України).
Як встановлено статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно положення ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе за договором позики зобов`язання, грошові кошти у визначений договором строк позивачу не повернув, що не спростовано відповідачем відповідно до наявних у матеріалах справи доказів.
Таким чином, сума боргу за договором позики становить 97 000 грн., тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу.
Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.
Відповідно до умов розписки, у випадку порушення строку повернення позики ОСОБА_2 зобов`язався сплатити позивачу кошти з розрахунку 1% від суми позики за кожен день прострочення.
Оскільки відповідач зобов`язувався повернути позику до 05.02.2019 року, порушення строку виконання за укладеним правочином виникло з 06.02.2019 року.
Виконання зобов`язання серед іншого може забезпечуватися неустойкою (ч. 1 ст. 546 ЦК України).
Відповідно положень частин 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виконання зобов`язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 ЦК України).
За вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Оскільки сума позики становить 97 000 грн., пеня за один день прострочення виконання зобов`язання за умовами договору (1% від суми позики) становить 970 грн.
Період заявлених позивачем вимог з 06.02.2019 р. по 10.07.2019 року, що становить 155 днів прострочення. Отже, розмір пені складає 150 350 грн. (970 х 155), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов`язань за договором позики.
Відповідно положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він на вимогу позикодавця повинен сплатити останнього суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобов`язання, а також три відсотки річних за весь час прострочення.
Враховуючи період заявлених вимог, відповідно до ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 1050 ЦК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 % річних за порушення виконання грошового зобов`язання у розмірі 1 235 грн. 75 коп. (97 000 грн. - сума заборгованості х (3 : 365 : 100) х 155 днів прострочення). Вказана сума заявлена позивачем до стягнення.
Індекс інфляції офіційно встановлений Державним комітетом статистики України та у спірний період часу у 2019 році становив: березень - 100,9; квітень - 101; травень - 100,7; червень - 99,5.
Отже інфляційна складова боргу за вказаний період, виходячи із суми заборгованості становить 2 045 грн. 97 коп. (97 000 х (100,9/100 х 101/100 х 100,7/100 х 99,5/100) - 97 000).
При цьому позивач просить стягнути інфляційні збитки у розмірі 4 044 грн. 90 коп. У зв`язку з цим позов у цій частині підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 2 045,97 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 506 грн. 32 коп.
Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 525, 526, 530, 548, 549, 610, 625, 629, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 265, 268, 273, 280, 281, 289, 354, 355 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 05.01.2019 року у розмірі 97 000 грн., три проценти річних у розмірі 1 235 грн. 75 коп., інфляційні нарахування у розмірі 2 045 грн. 97 коп., пеню у розмірі 150 350 грн. та судовий збір в сумі 2 506 грн. 32 коп., а всього суму 253 138 (двісті п`ятдесят три тисячі сто тридцять вісім) грн. 04 коп.
В решті позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2019 р.

Суддя Виниченко Л.М.