Справа № 279/2792/18
Номер рядка звіту 18
номер провадження 2/279/95/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2019 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування курсантом витрат, пов'язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі,

В С Т А Н О В И В :

Заступник військового прокурора Львівського гарнізону звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування курсантом витрат, пов'язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 193504,69 гривни та понесених судових витрат в сумі 2903 гривни.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до наказу Академії від 08.08.2016 року №67-КС ОСОБА_2 був зарахований на перший курс навчання, наказом від 15.08.2016 року №191 його зараховано до особового складу та поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта, а також 15.08.2016 року між Міністерстовм оборони України та ОСОБА_2 укладено контракт на проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України. Однак, 22.01.2018 року відповідачем подано рапорт про відрахування його з числа курсантів Академії у звязку з небажанням продовжувати навчання та зобовязання ним провести відшкодування вартості навчання. 05.03.2018 року контракт було розірвано, ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу Академії та знято з усіх видів забезпечення та зі списку особового складу Академії. В добровільному порядку кошти не повернуто, тому необхідно відшкодувати витрати, повязані з його утриманням в Академії за період з 15.08.2016 року по 05.03.2018 року в розмірі 193504,69 гривни, які й просив стягнути позивач.

Позивачі позов підтримали.

Представником відповідача ОСОБА_3 та відповідачем подано відзив на позовну заяву та письмові пояснення з викладенням обґрунтувань щодо предявленого позову, в якому останні зазначили, що позов не визнають, просили у його задоволенні відмовити, так як прокурор не має повноважень на представництво Академії в суді, а провадження у справі необхідно закрити. Представником позивача НАСВ імені гетьмана ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, в якому останній вказав, що наведені мотиви у відзиві на позовну заяву являються не обґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи, ґрунтуються на неправильному застосуванні норм права.

Клопотання сторони відповідача щодо закриття провадження у справі та залишення позову без розгляду вирішено судом ухвалою від 26.12.2018 року.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що 24.05.2018 року військовою прокуратурою Львівського гарнізону скеровано запит до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 щодо стану дебіторсько-кредиторської заборгованості Академії.

У відповідь була надана інформація щодо наявності дебіторсько-кредиторської заборгованості невідшкодованих коштів за навчання, в тому числі і відрахованого курсанта ОСОБА_2.

Відповідно до ст.131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

З дня утворення заборгованості до отримання прокуратурою гарнізону відповіді з Академії, ні позивачем1 Міністерством оборони України, ні позивачем2 Національною академією сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 заходи щодо відшкодування витрат, повязаних із утриманням у вищому навчальному закладі, ОСОБА_2 не вживались, тобто захист інтересів держави не здійснювався, тому представництво інтересів держави в суді здійснюється прокуратурою.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу Академії від 08.08.2016 року №67-КС, ОСОБА_2, був зарахований на перший курс навчання до Академії, а наказом від 15.08.2016 року №191 його зараховано до особового складу та поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта.

15.08.2016 року між Міністерстовм оборони України та ОСОБА_2 укладено контракт на проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, згідно з його умовами (абзац 6 пункту 1), ОСОБА_2 взяв на себе зобовязання добровільно відшкодувати Міністерству оборони України витрати, повязані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

22.01.2018 року відповідачем подано рапорт про відрахування його з числа курсантів Академії у звязку з небажанням продовжувати навчання та зобовязання ним провести відшкодування вартості навчання.

Зі змісту вказаного рапорта слідує, що ОСОБА_2 з Постановою КМУ від 12.07.2006 року №964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у ВНЗ» ознайомлений та зобовязується їх відшкодувати.

Наказом начальника Академії від 05.03.2018 року №18-КС (по особовому складу) із сержантом ОСОБА_2 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України у звязку з небажанням продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів та звільнено з військової служби.

А наказом начальника Академії від 05.03.2018 року №55 (по стройовій частині) ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу Академії та знято з усіх видів забезпечення.

Контракт, у звязку з невиконанням умов якого заявлено позивачами вимогу про стягнення коштів, є цивільно-правовим договором, тому таку вимогу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12.10.2016 року у справі № 6-2154цс 16 та постанові ОСОБА_4 Верховного Суду України від 14.03.2018 року у справі № 461/5577/15-ц.

У відповідності до 525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.10 ч.25 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» курсанти у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.510 ЦК України якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Таким чином, у відповідності до вимог «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого КМУ від 12.07.2006 року №964, ОСОБА_2, необхідно відшкодувати витрати, повязані з його утриманням в Національній академії за період з 15.08.2016 року по 05.03.2018 року в сумі 193 504 грн. 69 коп., що стверджується довідкою-розрахунком.

Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, повязаних з утриманням, визначено з дня зарахування відповідача по день виключення йогозі списків особового складу ВНЗ.

Вказані судом обставини та розмір витрат відповідачем спростовано не було.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання, ухиляється від добровільного відшкодування витрат, повязаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, тому позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню в повному обсязі, а судові витрати стягненню з відповідача відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Разом з тим, заперечення сторони відповідача викладені письмово та у відзиві на позов не спростовують висновків суду та є безпідставними.

Керуючись ст.131-1 Конституції України, Законом України «Про прокуратуру», ст.ст.263-265 ЦПК України, «Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого КМУ від 12.07.2006 року №964, ст.ст. 510,525,526,629 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1 193504 (сто девяносто три тисячі пятсот чотири) гривні 69 копійок витрат повязаних з його утриманням у вищому навчальному закладі та 2903 (дві тисячі девятсот три) гривні 00 копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони: Позивач: Заступник військового прокурора Львівського гарнізону ОСОБА_5: місце знаходження: 79007, м.Львів, вул.Клепарівська, 20.

Позивач: Міністерство оборони України, місце знаходження: м.Київ, проспект Повітрофлотський, 6, .

Позивач: Національна академія сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_1: місце знаходження: м.Львів, вул.Героїв майдану, 32, .

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серія ВН 487413 виданий 09.04.2010 року.

Представник відповідача: ОСОБА_3, місце знаходження: АДРЕСА_1.

Суддя: Невмержицька О.А.