Провадження № 2/742/2/19
Єдиний унікальний № 742/2572/17
РІШЕННЯ
21 лютого 2019 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Бездідько В.М., при секретарі Шептун В.В., за участю представника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Прилуцької міської ради про визнання недійсними рішення Прилуцької міської ради, скасування державної реєстрації права власності, усунення перешкод в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, стягнення судових витрат та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє вимог на предмет спору Прилуцька міська рада Чернігівської області про усунення перешкод у користуванні будинком та стягнення судових витрат,
встановив:
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ухвалою Прилуцького міськрайоннного суду Чернігівської області від 12 березня 2015 року в цивільній справі № 742/402/15-ц визнано мирову угоду згідно якої: виділено ОСОБА_2 в користування земельну ділянку під №1 площею 324 кв.м., виділено ОСОБА_3 в користування земельну ділянку під №2 площею 324кв.м., залишено в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельну ділянку №3 площею 309кв.м., оскільки не можливо було встановити окремий порядок користування цією земельною ділянкою між співвласниками будинку для забезпечення належного обслуговування будинку та господарських будівель і споруд, а також виділеним в користування земельними ділянками. Рішенням двадцять другої сесії сьомого скликання Прилуцької міської ради від 27 січня 2017 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передано земельну ділянку площею 0,0097га по Гнідаша 44-А у власність відповідачу ОСОБА_4 Дана земельна ділянка виділена ОСОБА_3 з земельної ділянки площею 309кв.м., яка згідно вказаної ухвали суду залишена в спільному користуванні сторін. Рішення про передачу земельної ділянки площею 0,0097га у власність відповідача приймалось на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка містить ОСОБА_5 встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, підпис в якому від імені позивача здійснено сторонньою особою. Згоди на виділ частини земельної ділянки площею 0,0097га з земельної ділянки спільного користування площею 0,0309 га позивач не надавав.
В кінці липня місяця 2017 року відповідач почав встановлювати тверду межову споруду паркан на земельній ділянці спільного користування по межі переданої йому у власність земельної ділянки площею 0,0097га. Встановлення паркану призводить до порушення прав позивача та істотно обмежує його право на користування земельною ділянкою та належне забезпечення обслуговування житлового будинку, в тому числі проходу до житлового будинку та входу до нього, оскільки межову споруду паркан ОСОБА_3 частково встановив по межі переданої йому у власність земельної ділянки площею 0,0097га безпосереднього біля входу в його будинок.
01.02.2018 року ОСОБА_3 подав зустрічний позов до ОСОБА_2 в якому просить суд зобов»язати ОСОБА_2 усунути йому перешкоди у користуванні належним житловим будинком, що розташований в м. Прилуки по вул.. Гнідаша 44 А, шляхом демонтажу навісу прикріпленого на його частину будинку на відстань 1 метр від його стіни та стягнути судові витрати пов»язані з розглядом справи.
В обґрунтування зустрічної позовної заяви вказує, що відповідно до ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 березня 2015 року, йому було виділено 3/5 частин будинку, що розташований за адресою: м. Прилуки, вул. Гнідаша, 44, та присвоєно адресу вул. Гнідаша, 44А м. Прилуки, а також 31.05.2016 року ним було зареєстровано право власності на будинок. ОСОБА_2 в порушення його прав облаштував над своїм дверним прорізом навіс розміром 2,80x2,0м. Навіс виконаний з металевих конструкцій, двох металевих вмонтованих в землю труб та перекритий профнастілом, частина якого прикріплена до конструкцій частини основного будинку, який належить ОСОБА_3, а саме прикріпивши дах навісу на його частину будинку ( несуча стіна приміщення 2-5 мого будинку) в результаті зєднання навісу з його будинком тобто було обмежено доступ до його стіни в тому числі для її обслуговування. Жодна норма законодавства не дозволяє відповідачу без згоди позивача облаштовувати споруди ближче 1 метра до його власності в тому числі використовувати стіну його будинку для підпор навісу. Для створення умов для догляду за будівлями, проведення їхнього ремонту, відстань між стіною житлового будинку чи господарської споруди має бути не менше 1 метра. Оскільки відповідачем були порушені п. 1.4, ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки, «Розміщення одно- та багатоквартирних житлових будинків, пов»язаних з ними господарських будівель, технічних будинків та споруд на території мікрорайонів (кварталів) і садибної забудови, розриви між ними визначаються проектами забудови і виконуються згідно з вимогами ДБН Б 2.4-1, ДБН 360-92** і ДержСан ПіН 173.» п.з.25, ДБН 360-92 ** «Планування і забудова міських та сільських поселень» тому ОСОБА_3 і звернувся до суду із зустрічною позовною заявою за захистом своїх порушених прав.
В судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник заявлені вимоги підтримали, просили їх задоволити. Заявлені зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 не визнали та просили суд відмовити в їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Представник Прилуцької міської ради Чернігівської області в судовому засіданні по первинній позовній заяві покладається на розсуд суду. Щодо зустрічної позовної заяви заперечував та вважає її вимоги безпідставними, оскільки облаштований навіс несе функцію козирка та отримання дозволу на його облаштування не вимагається.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він являється батьком позивача ОСОБА_2 Про приватизацію земельної ділянки дізнався у 2017 році коли ОСОБА_3 почав ставити забор в зв»язку з чим звернулися до міської ради та дізналися, що земельна ділянка приватизована ОСОБА_3 Коли приходили землевпорядники вони не бачили і погодження щодо встановлення паркану з відповідачем не було.
2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 01 вересня 2017 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 06 жовтня 2017 року витребувано докази по справі за клопотанням представника позивача ОСОБА_1
21 листопада 2017 року ОСОБА_2 подано заяву про зміну предмету позову.
04 січня 2017 року ОСОБА_2 подано заяву про уточнення позовних вимог.
01.02.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будинком.
Ухвалою суду від 05 лютого 2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Прилуцька міська рада про усунення перешкод у користуванні будинком об»єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Прилуцької міської ради про визнання недійсними рішення Прилуцької міської ради, скасування державної реєстрації права власності, усунення перешкод в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою.
17 квітня 2018 року судом призначена судова почеркознавча експертиза, у зв»язку із чим провадження у справі було зупинене.
Ухвалою суду від 04 жовтня 2018 року провадження у справі відновлене у зв»язку із надходженням висновку експерта.
Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року закрите підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
20 лютого 2019 року ухвалою суду клопотання представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи залишено без задоволення.
3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Суд, заслухавши доводи позивача ОСОБА_2 його представника та заперечення щодо поданого зустрічного позову, заперечення відповідача ОСОБА_3 щодо первісного позову та доводи зустрічних позовних вимог, представника Прилуцької міської ради, перевіривши матеріали справи доказами, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом достовірно встановлено, що ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 березня 2015 року ОСОБА_2 виділено в користування земельну ділянку під № 1 площею 324 кв. м. в м. Прилуки по вул.. Гнідаша 44. ОСОБА_3 виділено в користування земельну ділянку під № 2 площею 324 кв.м. в м. Прилуки по вул.. Гнідаша 44. Залишено в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельну ділянку № 3 площею 309 кв. м.
Як вбачається із акту встановлення і погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 06 жовтня 2016 року проведено встановлення в натурі зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,3961 га по вул.. Гнідаша 44-А в м. Прилуки Чернігівської області
26.12.2016 року ОСОБА_3 звернувся до міського голови з заявою про затвердження технічної документації із землеустрою та надати земельну ділянку площею 418, 97 кв. м. за адресою Гнідаша 44-а у власність для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та надано копію технічної документації із землеустрою та кадастровий план земельної ділянки
Рішенням 22 сесії сьомого скликання Прилуцької міської ради затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 97 кв.м. та площею 418 кв.м. по вул.. Гнідаша 44-А в м. Прилуках

Згідно інформаційної довідки № 94969164 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна на підставі рішення 22 сесії 7 скликання від 27.01.2017 року Прилуцької міської ради ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,0418 кадастровий номер :03:006:0170 та земельна ділянка площею 0,0097 га кадастровий номер :03:006:0169 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.. Гнідаша 44-А в м. Прилуки

4. Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

В своєму позові ОСОБА_2 зазначає, що рішення про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_3 приймалось на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, яка містить ОСОБА_5 встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, підпис в якому від імені ОСОБА_2 здійснено сторонньою особою, можливо ОСОБА_3, тобто підроблено.

Судом перевірені дані доводи і встановлено, що із висновку експерта № 2514-2518/18-24 від 26.09.2018 року вбачається, що рукописні записи від імені ОСОБА_2 в оригіналах двох примірників ОСОБА_5 встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі в Технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вул.. Гнідаша 44-А в м. Прилуки в графі «Власник зем. ділянки садиби № 44 по вул.. Гнідаша» виконані ОСОБА_2, то дані рукописні записи та підписи відповідно виконані не ОСОБА_3. Таким чином доводи позивача, щодо підробки підпису не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Щодо доводів позивача про незаконну приватизацію ОСОБА_3 земельної ділянки за рахунок земель ОСОБА_2, які виділені йому в користуванні ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 березня 2015 року суд приходить до наступного висновку

Згідно ст.. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Статтею 141 ЗК України встановлені підстави припинення права користування земельною ділянкою а саме: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Згідно ухвали суду ОСОБА_3 виділено в користування земельну ділянку площею 324 кв.м., ОСОБА_2 виділено в користування земельну ділянку площею 324 кв.м. по вул.. Гнідаша 44 в м. Прилуки. Як видно з акту встановлення і погодження меж земельної ділянки в натурі (а.с. 16) розмір земельної ділянки становить 0,3961 га. З рішенням 22 сесі 7 скликання Прилуцької міської ради № 14 від 27.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 було передано земельні ділянки площею 97 кв.м. та площею 418 кв. м. по вул.. Гнідаша 44-А в м. Прилуки. Таким чином різницю було виділено за рахунок земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_2. У зв»язку з тим, що рішенням міської ради ОСОБА_3 виділено в приватну власність земельну ділянку більшу, ніж зазначено в акті встановлення і погодження зовнішніх меж земельної ділянки, чим порушено вимоги ст.. 141 ЗК України, рішення міської ради, акт встановлення і погодження зовнішніх меж земельної ділянки, кадастрові номери підлягають скасуванню.

У зв»язку з незаконністю рішення Прилуцької міської ради існування паркану встановленого ОСОБА_3 на земельній ділянці спільного користування порушує умови використання земельної ділянки ОСОБА_2, встановлені ухвалою Прилуцького міськрайоннного суду Чернігівської області від 12 березня 2015 року, тому вимоги щодо знесення встановленого ОСОБА_3 паркану на земельній ділянці спільного користування та відновлення стану земельної ділянки спільного користування підлягають до задоволення.

Щодо заявлених вимог ОСОБА_3 суд приходить до висновку, що дані вимоги не підлягають до задоволення, оскільки як вбачається із акту № 012-10/К-1589 від 25.11.2014 року обстеження забудови земельної ділянки по вул.. Гнідаша 44 облаштований навіс співвласником ОСОБА_2 несе функції козирка над дверним прорізом і не може призводити до замокання конструкції житлового будинку, отримання дозволу на облаштування козирка відповідно до чинного законодавства, не вимагається.

Відповідно до статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, тому підлягає стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_2

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

ухвалив:

Первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Прилуцької міської ради про визнання недійсними рішення Прилуцької міської ради, скасування державної реєстрації права власності, усунення перешкод в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, стягнення судових витрат задовольнити.

Визнати недійсним рішення двадцять другої сесії сьомого скликання Прилуцької міської ради від 27 січня 2017 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі земельної ділянки із земель комунальної власності, що раніше була надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, без зміни цільового призначення у власність ОСОБА_3, площею 97кв.м., кадастровий №:03:006:0169 по вулиці Гнідаша, 44-А в місті Прилуки Чернігівської області.

Скасувати державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вулиці Гнідаша, 44-А в місті Прилуки Чернігівської області, площею 0,0097га, кадастровий номер :03:006:0169, номер запису про право власності 19509664 від 14 березня 2017 року за ОСОБА_3.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належним йому житловим будинком та земельною ділянкою по вулиці Гнідаша, 44 в місті Прилуки Чернігівської області та земельною ділянкою спільного користування площею 309 кв.м. по вулиці Гнідаша, 44 в місті Прилуки Чернігівської області, шляхом знесення встановленого ОСОБА_3 паркану на земельній ділянці спільного користування та відновлення стану земельної ділянки спільного користування.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3, Прилуцької міської ради на користь ОСОБА_2 судові витрати повязані з розглядом справи, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 1920,00 грн., витрати за проведення експертизи 5720 грн., а всього 7640 грн.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє вимог на предмет спору Прилуцька міська рада Чернігівської області про усунення перешкод у користуванні будинком та стягнення судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя В.М.Бездідько