Провадження № 2/761/2544/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю:

секретаря судового засідання - Орел П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року Київський міський центр зайнятості (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.06.2016 року з заявою про надання статусу безробітного до Шевченківського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості, звернувся ОСОБА_1. Відповідачу надано статус безробітного з 08.08.2016, призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 27.08.2016 (після відкладення виплати допомоги по безробіттю у зв'язку з наданням особі вихідної допомоги або інших виплат при звільненні) по 15.01.2016. 31.03.2017 року ОСОБА_1 уклав цивільно-правовий договір № 011 з ТОВ «Імпел Гріффін Груп» про виконання робіт. У травні 2017 року були виявлені порушення умов перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітного в Шевченківському РЦЗ та складено відповідний акт. Відповідачу з 15.05.2017 припинено виплату допомоги по безробіттю, а з 16.05.2017 припинено реєстрацію як безробітного, у зв'язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення матеріального забезпечення. Таким чином, з 31.03.2017 ОСОБА_1 втратив статус безробітного й не мав права перебувати на обліку в Шевченківському РЦЗ до 15.05.2017. Оскільки відповідач умисно приховав відомості щодо надання останнім послуг на користь ТОВ «Імпел Гріффін Груп», у Шевченківському РЦЗ було видано Наказ від 30.05.2017 за № 28 про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно отриманого матеріального забезпечення у розмірі 4058,67 грн., яке складається з допомоги по безробіттю за період з березня 2017 по травень 2017. ОСОБА_1 надсилалося повідомлення про необхідність відшкодування незаконно отриманих коштів, яке отримано відповідачем 14.06.2017, проте кошти не повернуті, що порушує права позивача.

Тому, позивач просив стягнути з відповідача кошти в розмірі 4058,67 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1762,00 грн.

У судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника, зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, про що свідчать матеріали справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду без вручення відповідачу з відміткою працівника поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання», що підтверджується довідками Укрпошти, форма 20.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Ухвалою суду від 22.10.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку в спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості визначається відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198, що діяв на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок).

08.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості, з заявою про надання йому статусу безробітного (а.с. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та п. 5 Порядку, статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

ОСОБА_1 було надано статус безробітного з 08.08.2016 року.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи, як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Враховуючи викладене, відповідачеві було призначено допомогу по безробіттю з 15.08.2016 по 09.08.2017.

31.03.2017 року ОСОБА_1 уклав цивільно-правовий договір № 011 з ТОВ «Імпел Гріффін Груп» з терміном дії з 31.03.2017 по 30.05.2017 (а.с. 10).

Згідно угоди про розірвання цивільно-правового договору № 011 від 31.03.2017 р. сторони дійшли згоди припинити дію Договору з 03.04.2017 року (а.с. 11)

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного.

За приписами п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Відповідно до п. п. 2, 3 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України 13 лютого 2009 року №60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України 13 лютого 2009 року №7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за №232/16248, розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов'язкове соціальне страхування на випадок безробіття.

Судом встановлено, що 16.05.2017 року Шевченківським районним центром зайнятості складено акт №248 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з якого вбачається, що 31.03.2017 року ОСОБА_1 уклав цивільно-правовий договір № 011 з ТОВ «Імпел Гріффін Груп» з терміном дії з 31.03.2017 по 30.05.2017 року. Згідно угоди про розірвання цивільно-правового договору № 011 від 31.03.2017 р. сторони дійшли згоди припинити дію Договору з 03.04.2017 року (а.с. 9).

Проте відповідач не повідомив Київський міський центр зайнятості про дані обставини.

Вказані дії ОСОБА_1 призвели до безпідставного нарахування допомоги по безробіттю за період з 31.03.2017 по 14.05.2017 року.

За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

У відповідності до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Згідно бухгалтерської довідки Шевченківського районного центру зайнятості від 30.05.2017 року № 1625 зазначено, що сума виплаченого матеріального забезпечення, по підлягає поверненню за період з 31.03.2017 по 14.05.2017 року становить 4058,67 грн. (а.с. 13).

Враховуючи викладене, 30.05.2017 року Шевченківським районним центром зайнятості було видано наказ №28 про відшкодування незаконно отриманих коштів (а.с. 12).

Шевченківський районний центр зайнятості надіслав ОСОБА_1 повідомлення від 01.06.2017 року №1690, у якому відповідача було повідомлено про необхідність повернення Київському міському центру зайнятості незаконно отриманих коштів згідно розрахунку в сумі 4058,67 грн. (а.с.14). Проте, вказані кошти не були повернуті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 свідомо не повідомив позивача про факт перебування його у трудових відносинах з ТОВ «Імпел Гріффін Груп», що свідчить про недобросовісність його дій, сума виплаченого матеріального забезпечення за період з 31.03.2017 по 14.05.2017 року становить 4058,67 грн. підлягає поверненню.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову Київського міського центру зайнятості та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача коштів, а саме, виплаченого матеріального забезпечення в сумі 4058,67 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. 1215 Цивільного кодексу України, Закону України «Про зайнятість населення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198, Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України 13 лютого 2009 року №60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України 13 лютого 2009 року №7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за №232/16248, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості грошові кошти в розмірі 4058,67 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: Київський міський центр зайнятості, , м. Київ, вул. Жилянська, 47-б.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Суддя: А.А. Осаулов

Повний текст виготовлено 26.02.2018 року