Справа № 463/879/18 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/811/1854/18 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Крайник Н.П.

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі Цап П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 19 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського національного академічного театру опери та балету імені Соломії Крушельницької, третьої особи Генерального директора театру - художнього керівника ОСОБА_4 про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Позов мотивує тим, що 31.12.2017р. її було звільнено з посади артиста хору другої категорії у зв'язку із закінченням дії контракту. Звільнення з роботи вважає незаконним, оскільки з наказом про звільнення ознайомлена не була, жодних документів щодо свого звільнення на руки не отримувала та підписів про їх ознайомлення з ними не вставила. Крім того, після її звільнення, а саме 4 і 5 січня 2018р. була допущена до роботи та повноцінно відпрацювала повні робочі дні. Однак, 05.01.2018р. після відпрацьованого дня її зустрів начальник відділу кадрів ОСОБА_5 та почав виганяти з театру, у зв»язку з чим була змушена викликати поліцію. 06.01.2018р. її не було допущено до роботи та всі робочі години вона знаходилась на прохідній театру. З метою захисту своїх трудових прав була змушена укласти договір з адвокатом, та на адвокатський запит отримала відповідь про звільнення з займаної посади та копії документів про її звільнення. Вважає звільнення незаконним та вчиненим з особистих мотивів керівництва театру до неї. Внаслідок незаконного звільнення їй завдано значної моральної шкоди, яка полягає у глибоких моральних стражданнях, переживаннях. Після звільнення з роботи тривалий час перебувала в стресовому стані та в стані психологічного дискомфорту. Через втрату заробітку змушена була вживати додаткових зусиль для організації свого життя. Моральну шкоду оцінює в 100000 грн.

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 19 червня 2018 рокув задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2. Вважає рішення суду таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що працювала на умовах безстрокового трудового договору відповідач під погрозою звільнення змусив її підписати контракт, в той час як. Укладення контракту з обмеженням строку його дії є погіршенням його становища, що є підставою для визнання такого контракту недійсним. Звертає увагу, що вона не була належним чином повідомлена про закінчення строку дії контракту 31.12.2017 року в зв»язку з чим продовжувала працювати 04.01.2018 року та 05.01.2018 року. Факт виходу на роботу 4 та 5 січня 2018 року та виконання трудових обов»язків підтверджується показами свідків, а також підписами в журналі виходу на роботу. Таку обставини вона вважає як згоду з сторони відповідача на продовження дії контракту на один рік. Просить рішення Личаківського районного суду міста Львова від 19 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

02 січня 2019 року на адресу суду від представника Львівського національного академічного театру опери та балету ім. Соломії Крушельницької - Дмитришина М.П. надійшов відзив на апеляційну скаргу. У якому такий звертає увагу суду на те, що підписання контракту з позивачем відбулося у зв»язку з введенням для працівників культури Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» обов»язкової форми трудового договору - контракту. Позивач погодилася на такі умови праці, підписала контракт та працювала на умовах такого з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року. Звертає увагу, що Львівський національний академічний театр опери та балету імені Соломії Крушельницької листом №404 від 27.11.2017 року поінформував ОСОБА_2 про те, що 31 грудня 2017 року закінчується строк дії контракту №5-х та те, що вказаний Контракт продовжений з нею не буде та її буде звільнено з 31 грудня 2017 року за п.2 ст. 36 КЗпП України. Оскільки отримати будь-які документи ОСОБА_2 відмовлялася, то таке її було повідомлено про припинення з нею контракту в такий спосіб: начальник відділу кадрів зачитав вголос ОСОБА_2 повідомлення №404 від 27.11.2017 року, що підтверджується Актом від 27.11.2017 року. ОСОБА_2 відмовилася від підпису про ознайомлення з повідомленням №404 від 27.11.2017 року, тому таке повідомлення 28.11.2017 року їй було додатково скеровано поштою на адресу її проживання. 04 та 05 січня 2018 року ОСОБА_2 без згоди відповідача потрапила на сцену під час концерту, та за погодженням адміністрації 4 січня 2018 року не співала.

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 скаргу підтримали, просили скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволити в повному обсязі.

Представник Львівського національного академічного театру опери та балету ім. Соломії Крушельницької - Дмитришин М.П. просила у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ч.3 ст. 21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до п. 2, 3 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28.01.2016р. № 955-VІІІ, Набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури, а також з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури згідно з пунктом 9 статті 36 Кодексу законів про працю України. Ця норма не поширюється на професійних творчих працівників комунальних закладів культури у територіальних громадах з населенням до 5 тисяч жителів. З працівниками художнього та артистичного персоналу, які перебувають у трудових відносинах з державними та комунальними закладами культури, протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом укладається контракт строком від одного до трьох років без проведення конкурсу.

Згідно ч. 1, 2 Закону України «Про театри та театральну справу» до професійних творчих працівників театру належать художній та артистичний персонал театру. Трудові відносини з професійними, творчими працівниками, художнім та артистичним персоналом державних та комунальних театрів оформлюються шляхом укладання контрактів. Керівник державного чи комунального театру може залучати артистичний та художній персонал понад штатну чисельність на підставі цивільно-правового договору в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Згідно п. 8 розділу VІ Контракту після настання дати закінчення строку дії цього контракту цей контракт вважається продовженим на строк, на який він був укладений, якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до цієї дати письмово не проінформувала іншу сторону про своє бажання припинити дію цього контракту.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд виходив з того, що її позовні вимоги є недоведеними, оскільки її звільнення з роботи відбулося з дотриманням вимог закону.

З такими висновками колегія суддів погоджується повністю з таких мотивів.

Судом встановлено, що наказом №230-к від 29.12.2016р. припинено безстроковий трудовий договір та звільнено ОСОБА_2, артиста хору другої категорії з 31.12.2016р. з підстави, передбаченої п. 9 ст. 36 КЗпП України та з нею проведено повний розрахунок Цим же ж наказом ОСОБА_2 з 01.01.2017 року прийнято на посаду артиста хору другої категорії на умовах контракту строком на один рік (контракт від 29 грудня 2016 року №5-х).

Відповідно до п. 1 розділу VІІ контракту, строк дії контракту визначено сторонами на один рік з 01.01.2017р. по 31.12.2017р. З часу підписання 29 грудня 2016 року контракту №5-х, ОСОБА_2 його не оскаржувала і такий був підписаний нею без жодних застережень з її сторони.

Згідно п. 8 розділу VІ контракту після настання дати закінчення строку дії цього контракту цей контракт вважається продовженим на строк, на який він був укладений, якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до цієї дати письмово не проінформувала іншу сторону про своє бажання припинити дію цього контракту.

Пунктом 3 розділу VІ Контракту передбачено, що однією з підстав припинення контракту є закінчення строку його дії.

Оскільки актом від 27.11.2017 року було засвідчено відмову від підпису ОСОБА_2 про її ознайомлення з повідомленням про непродовження з нею строкового трудового договору - контракту, відповідач направив рекомендованим поштовим відправленням за адресою проживання позивача лист № 404 від 27.11.2017 року, у якому довів до відома позивача про закінчення строку укладеного з нею контракту 31.12.2017 року, та що такий на наступний рік з нею продовжений не буде та вона буде звільнена з роботи за закінченням строку дії контракту.

Наказом №289-к від 22.12.2017 року ОСОБА_2 артиста хору другої категорії звільнено з роботи з 31.12.2017 року з підстави, передбаченої п. 2 ст. 36 КЗпП України. Актом від 22.12.2017 року засвідчено відмову ОСОБА_2 від підпису про ознайомлення з наказом про звільнення, тому такий було скеровано поштовим відправленням на адресу її проживання, що підтверджується квитанцією ПАТ «Укрпошта» та штампом та описом вкладення у цінний лист від 22.12.2017 року.

Оскільки актом від 29.12.2017р. (а.с. 220) відповідачем було засвідчено відмову ОСОБА_2 від отримання трудової книжки, такий лист їй було скеровано поштовим відправленням, що підтверджується квитанцією ПАТ «Укрпошта» від 03.01.2018р. Також листом № 02 від 02.01.2018р. відповідач проінформував позивача про необхідність з'явитись у відділ кадрів для отримання трудової книжки.

Як ствердили допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, 04 та 05 січня 2018р. позивач приходила на роботу, а 06 січня 2018 року її вже не пропустили на прохідній.

Свідок ОСОБА_15 , який був безпосереднім керівником ОСОБА_2 показав, що її було повідомлено за 1 місяць до закінчення контракту про те, що такий з нею на наступний строк укладено не буде, та що вона буде звільнена з роботи. 04 та 05 січня 2018 року ОСОБА_2 самовільно, без його згоди та згоди керівника театру прийняла участь у виставах. Оскільки він побачив її вже на сцені, то не виводив її зі сцени, щоб не спровокувати конфлікт, який міг мати місце просто на сцені безпосередньо перед повним глядацьким залом.

Наведене спростовує доводи позивача про те, що вона була допущена до роботи 04 та 05 січня 2018 року, та що з нею фактично було продовжено строк дії контракту на наступний рік.

Оскільки звільнення позивача з роботи було проведено з дотриманням вимог чинного законодавства та відповідно до умов укладеного з нею контракту від 29 грудня 2016 року №5-х, підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Враховуючи, що звільнення ОСОБА_2 відбулося з дотриманням норм чинного законодавства та така не підлягає поновленню на роботі, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення на її користь моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 19 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04.03.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.