РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2019 року Провадження №2/425/6/19

Справа №425/668/18

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Романовського Є.О.,

за участю секретаря - Чикунової Ю.С.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанської міської ради Луганської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.11.1999 року її сину ОСОБА_2, було надано земельну ділянку площею

0,2960 га у тимчасове довгострокове користування строком на пять років для розміщення охоронюваної автостоянки на 50 автомобілів по вул. Менделєєва в м. Рубіжному Луганської області, а також 20.12.1999 року укладено договір на право тимчасового користування землею із Рубіжанською міською радою, який був зареєстрований Рубіжанською радою народних депутатів 17.05.2000 року за № 857. Також,

01.04.2000 року, з метою будівництва, ОСОБА_2 уклав договір на виконання будівельних робіт із ПВФ «БЕТ» та ним разом з позивачем на спільні кошти були придбані необхідні матеріали для будівництва автостоянки, яка в подальшому включала в себе основну капітальну будівлю, замощення для розміщення автомобілів, навіс та огорожу. У 2000 році син позивача виїхав на постійне місце проживання до іншого міста, а документи стосовно автостоянки переоформив на цивільного чоловіка позивача ОСОБА_3, який 01.11.2000 року отримав складений та затверджений начальником інспекції ДАБК Акт технічного стану будівлі, споруди, тимчасової споруди, відповідно до якого обєкт «Автостоянка на 50 автомашин готовий до експлуатації». 08.12.2000 року рішенням Рубіжанської міської ради зазначену земельну ділянку було вилучено із землекористування у ОСОБА_2 та надано у тимчасове користування ОСОБА_3, який 18.12.2000 року уклав договір на право тимчасового користування землею, зареєстрований за № 890 та 21.07.2012 року разом з позивачем, як орендарі, уклали Договір оренди земельної ділянки для експлуатації автостоянки на 50 автомобілів. 06.10.2015 року рішенням Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради за № 198 вищезазначеній автостоянці було присвоєно поштову адресу: Луганська область,

м. Рубіжне, вул. Менделєєва, 15. 22.05.2016 року помер ОСОБА_3, у звязку з чим позивач звернулася до суду та рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 17.07.2017 року встановлено факт постійного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з померлим в період з 01.01.2004 року по день його смерті 22.05.2016 року. У жовтні 2017 року позивач звернулася до Рубіжанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті

ОСОБА_3, однак 04.10.2017 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки було зясовано, що спадкодавець за життя не отримав документи, які підтверджують його право власності на спадкове майно, а саме: обєкт нерухомого майна автостоянку на 50 автомашин, розташовану за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Менделєєва, 15, та не зареєстрував право власності на це майно у органах, які на той час здійснювали реєстрацію.

У звязку з вищевикладеним, просила суд визнати за нею право власності на обєкт нерухомого майна автостоянку, яка розташована за адресою: Луганська область,

м. Рубіжне, вул. Менделєєва, 15, в порядку спадкування за законом після смерті

ОСОБА_3, який помер 22.05.2016 року.

В судове засідання позивач та її представник не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Представник Рубіжанської міської ради Луганської області в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, згідно протоколу судового засідання від 14.08.2018 року, яке проводилося Радянським районним судом

м. Краснодару за дорученням Рубіжанського міського суду Луганської області та заяви, відповідач не заперечував проти розгляду справи за його відсутності, а позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 145, 147).

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі ч. 2

ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Зважаючи на те, що відповідачі позовні вимоги визнали у повному обсязі, суд приймає визнання ними позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів).

Згідно зі ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Приписами ст. 13, ч. 2 ст.41 Конституції України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі субєкти права власності рівні перед законом. Право власності набувається в порядку, визначеному законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією паспорту (а.с. 8).

04.08.1975 року народився ОСОБА_2, батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_1, та який на теперішній час є громадянином ОСОБА_5 Федерації де і мешкає, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 09.12.1975 року, відповідний запис № 2989, Серія ІІ-АГ № 484185 та копією паспорту громадянина ОСОБА_5 Федерації (а.с. 11, 143-144).

Рішенням виконавчого комітету Рубіжанської міської ради від 22.11.1999 року

№ 977 ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво тимчасово охоронюваної автостоянки на 50 автомобілів по вул. Менделєєва, а також рішенням рубіжанської міської ради двадцять третього скликання від 26.11.1999 року землю у розмірі 0,2960 га під вказану автостоянку надано ОСОБА_2 у тимчасове багато строкове користування строком на 5 років, зобовязано останнього оформити вказаний договір у відділі земельних ресурсів м. Рубіжне, що останній відповідно до договору на право тимчасового користування землею від 20.12.1999 року і зробив, а також вказаний договір зареєстровано 17.05.2000 року в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею під № 857( а.с. 12, 13, 14).

01.04.2000 року ПП «ОСОБА_2Ю.» уклав з ЧПФ «БЕТ» договір про виконання робіт, а саме будівництва вищезазначеної автостоянки (а.с.15).

Актом технічного стану будівлі, споруди, тимчасової споруди від 01.11.2000 року визнано, що загальна будівля автостоянка на 50 автомашин ПП «ОСОБА_3І.» готова до експлуатації, а також розпорядженням виконавчого комітету Рубіжанської міської ради від 07.11.2000 року № 311, ОСОБА_3 надано дозвіл на розміщення та відкриття автостоянки по вул. Менделєєва (район ВУДУ) (а.с.17-18, 19).

Відповідно до проекту будівлі охорони на автостоянці, автостоянка за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Менделєєва, 15 складається з: основної будівлі А; навісу Б; споруд 1-4 (а.с.77).

Рішенням Рубіжанської міської ради двадцять третього скликання від

08.12.2000 року, вилучено із землекористування у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,2960 га по вул. Менделєєва в районі ВУДУ, розірвано договір № 857 на право користування землею від 17.05.2000 року та надано приватному підприємцю

ОСОБА_3 вказану землю у тимчасове довгострокове користування строком на один рік, у звязку з чим 18.12.2000 року між Рубіжанською міською радою та ОСОБА_3 укладено договір № 890 на право тимчасового користування землею (а.с.20, 21).

ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця від 18.03.2010 року Серія В03

№ 719639 та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 19.06.2017 року (а.с.22, 23).

У 2012 році представником КП РМР «Земпроект» зроблено в натурі відведення земельної ділянка площею 0,2343 га, яка розташована за адресою: Луганська область,

м. Рубіжне, вул. Менделєєва, в районі СУНУ ім. В.В. Даля в м. Рубіжному для експлуатації автостоянки на 50 автомобілей та передано її землекористувачам:

ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що підтверджується актом виносу меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та актом прийомки-передачі земельної ділянки (а.с.85, 86).

Відповідно до рішень Рубіжанської міської ради шостого скликання від

23.02.2012 року за №18/23 о поновленні договору оренди землі с ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3І та від 29.03.2012 року № 19/62 про внесення змін до рішення №18/23, поновлено договір оренди землі, укладений між Рубіжанською міською радою та фізичними особами підприємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_3І, зареєстрований в Рубіжанському міському відділі ЛРФ ГП «Центр ГЗК при Державному комітеті України по земельним ресурсам» від 05.03.2007 року № 38, строком до 05.03.2017 року, шляхом укладання нового договору оренди землі, який було укладено 21.07.2012 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.07.2012 року

№ 00134, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.09.2017 року № НВ - 017 (а.с.24, 25, 26-29, 36-38, 79-82).

До зазначеного вище договору 17.02.2017 року було внесено зміни, а саме по тексту у всіх відмінках змінено «ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_1» на ФОП «Башмакова Тетяна Олексіївна», та 26.04.2017 року вказаний договір поновлено між Рубіжанською міською радою та ОСОБА_1 до 21.07.2022 року, що підтверджується додатковою угодою про внесення змін до договору оренди землі від 17.02.2017 року, рішенням Рубіжанської міської ради сьомого скликання від 26.04.2017 року № 27/24, додатковою угодою про поновлення терміну дії договору оренди землі та внесення змін до нього від 10.05.2017 року (а.с. 32, 33, 34).

Рішенням виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області від 06.10.2015 року № 198, присвоєно обєкту нерухомого майна автостоянка (власники ОСОБА_3 та ОСОБА_1О.), розташованому за адресою: Луганська область,

м. Рубіжне, вул. Менделєєва, поштову адресу: Луганська область, м. Рубіжне,

вул. Менделєєва, 15, а також 12.11.2015 року Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради видано технічний паспорт на вказану автостоянку (а.с.30, 40-42).

22.05.2016 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 23.05.2016 року Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 413 (а.с.31, 128).

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 17.07.2017 року було встановлено факт проживання однією сімєю без шлюбу жінки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 22.05.2016 року в період з 01.01.2004 року по 22.05.2016 року (а.с.9-10).

30.08.2017 року рішенням Рубіжанської міської ради сьомого скликання № 32/19 внесено до рішення Рубіжанської міської ради від 26.04.2017 року № 27/24 «Про поновлення договору оренди землі з ОСОБА_1» наступні зміни: в п. 1 словосполучення «вул. Менделєєва, 15» замінити словосполученням

«вул. Менделєєва, в районі СУНУ ім. В.В. Даля в м. Рубіжному», вказані зміни внесено також до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права під № 125, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 96966924 від 12.09.2017 року (а.с. 35, 39).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3, на момент смерті останнього, а саме 22.05.2016 року, були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою, наданою 07.06.2017 року Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради № 46859 (а.с.129).

Згідно відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради від 17.08.2017 року № 512, станом на 31.12.2012 року право власності на обєкт нерухомого майна будівля автостоянки по вул. Менделєєва, 15 не оформлено (а.с.129-зворот).

Після смерті 22.05.2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_1 13.06.2017 року, 03.10.2017 року та 11.09.2017 року звернулася із заявами до Рубіжанської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме: автостоянку, розташовану за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Менделєєва, 15, у звязку з чим заведено спадкову справу № 172/2017 під № 60780994 у спадковому реєстрі, та 03.10.2017 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від за

№ 452/02-31, оскільки було зясовано, що спадкодавець за життя не отримав документи, які підтверджують його право власності на спадкове майно, а саме: обєкт нерухомого майна автостоянку на 50 автомашин, розташовану за адресою: Луганська область,

м. Рубіжне, вул. Менделєєва, 15, та не зареєстрував право власності на це майно у органах, які на той час здійснювали реєстрацію (а.с.43, 122, 123, 125 зворот, 126).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Так з матеріалів справи вбачається, що позивач на час смерті спадкодавця проживала разом з останнім (а.с. 9, 10, 129).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що перешкодою для видачі нотаріусом позивачу свідоцтва про право на спадщину на обєкт нерухомого майна автостоянку, розташовану за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Менделєєва, 15відсутність документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вищезазначене майно, реєстрації права власності на це майно у органах, які на той час здійснювали цю реєстрацію, а також назва обєкту суперечить переліку нерухомого майна, щодо якого проводиться державна реєстрація згідно ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Однак, суд зазначає, що згідно ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію права на нерухоме майно та їх обтяжень», у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Частиною 3 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно положень ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» (у редакції, що діяла на момент прийняття до експлуатації автостоянки, як обєкта нерухомості), спорудження обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад народних депутатів. Закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Так матеріалами справи підтверджено, що автостоянка на 50 автомашин основна будівля ПП ОСОБА_3 відповідно до акту технічного стану будівлі, споруди, тимчасової споруди готова для експлуатації з 01.11.2000 року (а.с.17-18).

На момент закінчення будівництва та введення обєкта нерухомого майна до експлуатації діяли «Правила державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб», затверджені Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року №56.

Проте, з огляду на положення пунктів 1.1., 1.2., 1.4., 1.5. названих правил, державній реєстрації підлягали не речові права на вказані обєкти, а конкретні обєкти нерухомого майна, що неможна ототожнювати з державною реєстрацією речових прав на них.

Пунктом 1.6 вказаних Правил передбачалось, що державній реєстрації підлягають тільки ті обєкти, які закінчені будівництвом та прийняті до експлуатації у встановленому порядку, незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування.

І хоча пункт 4.1. вказаних правил і передбачав оформлення права власності на обєкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності фізичним особам, таке оформлення здійснювалось на підставі документів, які вже підтверджували право власності фізичних осіб на обєкти нерухомого майна (правовстановлюючих документів, визначених у Додатку №1 до вказаних Правил). І до таких документів, відносились рішення про відведення земельної ділянки для будівництва обєкту та акт прийняття цього обєкта до експлуатації.

Таким чином право на державну реєстрацію вказаної автостоянки, виникло у спадкодавця з 01.11.2000 року, тобто з моменту прийняття обєкту нерухомості, а саме автостоянки, розташованої за адресою: Луганська область, м. Рубіжне,

вул. Менделєєва, 15, в експлуатацію.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину, однак оформити її не може у звязку з обставинами, які не залежать від неї.

Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, беручи до уваги те, що позивач прийняла спадщину, яка належала її цивільному чоловіку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом на обєкт нерухомого майна - автостоянку, розташовану за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Менделєєва, 15, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12-13, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Рубіжанської міської ради Луганської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованою за адресою: Луганська область,

АДРЕСА_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 22 травня 2016 року, на обєкт нерухомого майна - автостоянку, розташовану за адресою: Луганська область,

м. Рубіжне, вул. Менделєєва, 15.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду складено 04 березня 2019 року.

Суддя Є.О. Романовський