Справа № 752/8206/18
Провадження №: 2/752/1563/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Юнівес», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

у квітні 2018 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив:

- стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» різницю між фактичним розміром завданої шкоди та страховою виплатою у розмірі 55 187,08 грн, а також судові витрати у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що 19.09.2017 року приблизно о 23 год. 05 хв. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Перемоги, 104, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом під його керуванням марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 08.11.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» відповідно до полісу серії АК № 606706. Позивач звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, вказана заява задоволена частково, страховою компанією виплачено страхове відшкодування у розмірі 25 154,39 грн. Однак, з вказаною сумою страхового відшкодування позивач не погоджується, посилаючись на звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 , № 02 /03/18 від 06.03.2018 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 78 841,47 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на його безпідставність та відповідність дій страхової компанії вимогам чинного законодавства. просив у задоволенні позову відмовити з обставин, викладених у відзиві (а.с. 42-69).

Заслухавши пояснення та заперечення учасників справи, дослідивши письмові доказ у справі, суд надходить до наступних висновків.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ545762 власником автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_2 (а.с. 6).

ОСОБА_1 відповідно до довіреності від 05.12.2017 року уповноважений на володіння, користування та розпорядження автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 7).

Пунктом 1 ч.1 ст. 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння.

За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Таким чином, особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Отже, ОСОБА_4 має право на звернення до суду із вказаним позовом.

19.09.2017 року приблизно о 23 год. 05 хв. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Перемоги, 104, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом під його керуванням марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 08.11.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 8).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, в силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України наявність винних дій ОСОБА_3 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 19.09.2017 року, є доведеною, та не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як закріплено ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом положень ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована ПрАТ «СТ «Юнівес» договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі (поліс АК № 606706 ) (а.с. 25).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Судом встановлено, що позивач звернувсь до ПрАТ «СТ «Юнівес» з заявою про виплату страхового відшкодування і зазначені обставини не оспорювались відповідачем.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладання договору.

Згідно приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено:

- відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятим відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (пункт 2.1 статті 2);

Відповідно до ст. 34.2 Закону страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов`язаний направити свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Обставини щодо виплати ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 25 154,39 грн. учасниками справи визнаються та не оспорюються.

Однак, між позивачем та відповідачем ПрАт «Страхова компанія «Юнівес» існує спір щодо розміру страхового відшкодування за вказаним вище страховим випадком.

Так, відповідно до звіту № 02/03/18 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 06.04.2018 року, котрий покладений в основу позиції позивача, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ, з врахуванням ПДВ становить 78 841,47 грн. (а.с. 9-23).

Разом з тим, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 049/06-18 від 27.06.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19.09.2017 року, станом на дату ДТП складає 76 245,41 грн. (а.с. 75-89).

Відповідно до ст. 229 ЦПК України вбачається, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно із вимогами ст. ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що жодних доказів на спростування доводів позивача та вартості матеріального збитку, визначеного висновком експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 049/06-18 від 27.06.2018 року, відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» в розпорядження суду надано не було, матеріали цивільної справи таких доказів не містять.

З огляду на викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення різниці між фактичним розміром завданої шкоди та страховою виплатою у розмірі 55 187,08 грн., а також судові витрати у справі в порядку положень ст. 141 ЦПК України (а.с. 27, 29, 92) є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 223, 258, 262, 264,265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Юнівес», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 55 187,08 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч сто вісімдесят сім гривень 08 копійок).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 витрати на оплату послуг експерта в розмірі 2 502,50 грн. (дві тисячі п`ятсот дві гривні 50 копійок).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень 00 копійок).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні80 копійок).

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Товариств з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Юнівес», , адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10.10.2019 року.

Суддя В.С. Хоменко