ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року

м. Черкаси

справа № 699/224/19 провадження № 22-ц/821/295/19 категорія 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2

представник відповідача - адвокат Брус Тетяна Миколаївна

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем у неї є повнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після досягнення повноліття навчається на денному відділенні ВСП Городищенського коледжу Уманського НУС ВНЗ за 1-2 рівнем акредитації; термін навчання по 30.06.2020 року.

В зв`язку з навчанням дочки постійно потрібні кошти як на навчання, так і на проживання, харчування, одяг тощо. Дочка потребує постійної матеріальної допомоги. Таку допомогу дитині надає лише позивач, мати дитини, оскільки з відповідачем вони спільно не проживають і в даний час перебувають у стадії розірвання шлюбу.

Батько, відповідач по справі, не надає матеріальної допомоги на навчання дочки ОСОБА_3 .

Вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на час навчання дочки в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходів).

В зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 для утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчатися, 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до закінчення навчання дочкою до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27 травня 2019 року залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в частці в розмірі 1/10 частини заробітку щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з часу звернення до суду, тобто з 28.02.2019 року до закінчення навчання ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішено питання про судовий збір.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку дочці, так як остання продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька.

Крім того, докази надані позивачем та відповідачем щодо отримання та погашення ними кредитів не є предметом розгляду у даній справі та є борговими зобов`язаннями подружжя.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою на вказане рішення суду. В апеляційній скарзі він просить скасувати рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21 червня 2019 року як незаконне та ухвалите нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що суд безпідставно не взяв до уваги при вирішенні спору боргові зобов`язання відповідача в сумі 53967,13 грн., оскільки їх наявність безсумнівно впливає на його теперішнє матеріальне становище, яке суд повинен встановити у даній справі. Вважає, що це має бути предметом розгляду у даній справі.

Оскаржуване судове рішення є незаконним, постановленим при неповному з`ясуванні обставин та таким, що підлягає скасуванню.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

З 23 травня 1999 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_1 від 23 травня 1999 року (а.с. 6).

Від даного шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у свідоцтві про народження якої у графі «батько» записаний ОСОБА_2 (а.с. 5).

ОСОБА_3 навчається на денному відділенні ВСП Городищенського коледжу Уманського Національного університету садівництва ВНЗ за 1-2 рівнем акредитації ОКР молодший спеціаліст, з 01.09.2017 року по 30.06.2020 року, що підтверджується довідкою 07.02.2019 року № 35 (а.с. 7).

Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.31).

11 березня 2019 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області видано судовий наказ по справі № 699/190/19, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з 19.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 34).

Відповідачем надано докази сплати аліментів (а.с.121, 122).

ОСОБА_2 працював бригадиром в ТОВ «НВФ «Урожай», 26.04.2019 року звільнений з роботи, що підтверджується довідкою від 02.05.2019 року № 34 та записами у трудовій книжці (а.с. 35, 96-100).

ОСОБА_1 працює робітником тваринницької філії «Нова» товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай», розмір нарахованої заробітної плати за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року становить 42051,18 грн. (а.с.127-128).

Відповідно до довідки видана ВСП Городищенський коледж Уманського НУС № 67 від 04 червня 2019 року ОСОБА_3 отримує стипендію в розмірі 980 грн. (а.с.111).

Відповідач ОСОБА_2 просив при ухваленні судового рішення, врахувати, що його батько ОСОБА_7 є інвалідом 2 групи безтерміново (а.с.72, 73).

Позивач у заяві від 21.05.2019 року зазначає, що батько відповідача працює, відповідач має у власності два автомобілі та будинок, проте доказів, які підтверджують вказані обставини не надано.

У судовому засіданні відповідач підтвердив факт, що його батько та мати є пенсіонерами, але працюють, що не потребує доказуванню.

2. Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно до вимог ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

При цьому, за загальним правилом встановленим вказаною нормою права, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду повністю відповідає.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (не залежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, незалежно від форми навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 досягла 18 років та продовжує навчання, не працює та перебуває на утриманні матері - відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Стаття 201 СК України передбачає поширення на відносини по утриманню між батьками і повнолітніми дочкою, сином норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, які регулюють відносини по утриманню дитини.

Відповідно до довідкою 07.02.2019 року № 35 ОСОБА_3 навчається на денному відділенні ВСП Городищенського коледжу Уманського Національного університету садівництва ВНЗ за 1-2 рівнем акредитації ОКР молодший спеціаліст, з 01.09.2017 року по 30.06.2020 року (а.с. 7).

Встановивши, що повнолітня ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням у коледжі потребує майнової допомоги батьків і батьки здатні її утримувати, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на її утримання на період навчання, тобто з 28.02.2019 року до 30.06.2020 року.

Статтею 200 СК України визначено, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина може стягуватися у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу.

Тому, заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) платника аліментів повністю узгоджується із нормами чинного законодавства України.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не приймає участі в утриманні дитини.

Що стосується кредитних зобов`язань позивача та відповідача, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що докази надані сторонами в судовому засіданні, щодо отримання та погашення ними кредитів не є предметом розгляду у даній справі та є борговими зобов`язаннями подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду із відзивом на позовну заяву (а.с. 22-26) та апеляційною скаргою (а.с. 145-148) ОСОБА_2 зазначив, що надавати матеріальної змоги на сплату аліментів дочці в період навчання він не може, оскільки на даний час не працює.

Однак, в підтвердження вказаної обставини відповідачем не надано будь-яких доказів про підтвердження вказаної обставини. Матеріали справи не містять будь-яких довідок із центру зайнятості про облік відповідача відносно його непрацездатності. Також, матеріали справи не місять і будь-яких доказів того, що відповідач за станом свого здоров`я не може утримувати дочку в період його навчання чи на його утриманні знаходяться непрацездатні члени родини, яких він утримує. Саме по собі зазначення факту неможливості утримання дочки не може бути визнане судом обґрунтованим, оскільки не підтверджено будь-якими доказами.

В п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що відповідач не працює короткий час, сплачує аліменти на користь позивача на утримання іншої дитини - малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, батьки відповідача є пенсіонерами, але продовжують працювати, може надавати допомогу дитині, яка після досягнення повноліття продовжує навчання.

Разом з тим, суд врахував можливість надання утримання повнолітньої дитини матір`ю, а тому частково задовольнивши позовні вимоги та стягнув з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в частці в розмірі 1/10 частини заробітку відповідача щомісячно, до закінчення навчання - 30.06.2020 року, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, оскільки відповідач немає можливості сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивач.

Судом надано мотивування усім доводам сторін у справі, що є обов`язковим елементом справедливого судового розгляду (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зазначене вище свідчить про правильне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів приходить до висновку, що повнолітня дочка відповідача, який навчається у навчальному закладі, отримує стипендію у розмірі 980,00 грн., яка є недостатньою для належного забезпечення її навчання та побуту, а тому стягнення аліментів з батька на її утримання аліментів є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст виготовлено 16 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді