Справа № 183/3801/19
№ 2-о/183/156/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

19 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй заповіту від імені ОСОБА_2 , посвідченого 06 квітня 2006 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Яковлевою І.М. за реєстровим номером 1-1492.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначає, що 10 грудня 2004 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . За життя її чоловік склав заповіт, який був посвідчений 06 квітня 2006 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Яковлевою І.М. за реєстровим номером 1-1492 на ім`я ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. На даний час заявник має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, відповідно до вказаного заповіту. Однак, державним нотаріусом відмовлено заявникові у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, згідно наданого заявником заповіту від 06 квітня 2006 року, заповідач заповідав своє майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто у ОСОБА_1 відсутні підстави для закликання до спадкоємства за заповітом.

Таким чином, внаслідок описки у заповіті, на теперішній час заявник позбавлена можливості прийняти спадщину після померлого чоловіка та реалізувати свої спадкові права. У зв`язку зі смертю заповідача внести зміни у заповіт неможливо, а тому посилаючись на вимоги ч.2 ст.315 ЦПК України, заявник звернулася до суду з зазначеною заявою.

19 червня 2019 року відкрито провадження у справі.

В судове засідання заявник не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву про встановлення факту підтримала.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.19).

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Суду подано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , у відповідності до якого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пологи Запорізької області (а.с.5).

22 лютого 2019 року постановою державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що згідно наданого заявником заповіту, посвідченого 06 квітня 2006 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори за реєстровим №1-1492, заповідач заповідав своє майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.9).

Так, в матеріалах справи міститься копія заповіту, який був посвідчений 06 квітня 2006 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Яковлевою І.М. за реєстровим номером 1-1492 (а.с.7), у відповідності до якого ОСОБА_2 заповів певне нерухоме майно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого російською мовою, 10 грудня 2004 року « ОСОБА_2 » по батькові не зазначено, громадянин України зареєстрував шлюб з « ОСОБА_1 », громадянкою Росії , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 10.12.2004 року відділом ЗАЦС адміністрації міста Мончегорська Мурманської області складено запис акту про укладення шлюбу №367 (а.с.6).

Поряд з цим, у посвідці на постійне місце проживання Серії НОМЕР_1 , виданої УМВС України у Дніпропетровській області 08.10.2007 року, на ім`я заявника, прізвище останньої зазначено як « ОСОБА_1 » (а.с.7).

Аналіз поданих документів, свідчить про наявність розбіжностей в написанні «прізвища» особи, якій заповідач заповів своє майно, а саме замість вірного прізвища « ОСОБА_1 » було записано « ОСОБА_1 ». Означені розбіжності перешкоджають заявнику у реалізації її прав, у тому числі на спадкування, і не можуть бути усунені іншим чином, ніж шляхом встановлення факту належності заповіту заявникові. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які посилається заявник.

Окрім перелічених доказів, заявником до суду подано копію експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/284 - ml від 19 липня 2019 року, у якому експерт серед іншого зазначає про те, що з практики лінгвістичних експертиз відомі випадки зближення в усному мовленні (до ступеня змішування) з наступним перенесенням в офіційні документи прізвищ, що мають ознаки етимологічної спорідненості в українській, російській та інших слов`янських мовах. Попри розбіжності в документах, наданих для експертизи прізвище ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є ідентичним (а.с.18).

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, та має бути задоволена, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт, а саме, що заповіт, який був посвідчений 06 квітня 2006 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Яковлевою І.М. за реєстровим номером 1-1492 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 5,12, 77-82, 258, 259, 264-265, 268, 315 ЦПК України, суд , -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заповіт, посвідчений 06 квітня 2006 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Яковлевою І.М. за реєстровим номером 1-1492 від імені ОСОБА_2 в дійсності належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суду в тридцятиденний термін після його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сорока О.В.