Справа № 279/4808/18
Номер рядка звіту 49
Провадження № 2/279/266/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2019 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в м.Коростені в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів да додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів да додаткових витрат на дитину, зазначивши, що відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.12.2009 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.07.2009 року і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою державного виконавця відділу ДВС Коростенського МРЮ за її заявою відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду. Відповідач аліменти на утримання дитини сплачує нерегулярно і не в повному обсязі, у зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.10.2018 року становить 20720,25 грн.. З урахуванням обмежень визначених ст.196 СК України просить стягнути з відповідача пеню за просрочення сплати аліментів в сумі 6293,44 гривень.

Крім того, зазначила, що дитина в період з 01.09.2017 року по 01.04.2018 року відвідала школу 62 дні, так як хворіла, у звязку з чим вона понесла додаткові витрати на її лікування, оплачує власними коштами харчування дитини в школі, вартість одноразового харчування де становить 20 гривень. Також просила стягнути з відповідача понесені нею додаткові витрати на утримання доньки в розмірі 1266,28 гривень.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивач в заяві до суду позовні вимоги підтримала. Відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачем не надано. Судові документи направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, а про розгляд справи повідомлявся також через оголошення на сайті судової влади.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.12.2009 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.07.2009 року і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист позивач звернула до примусового виконання.

Згідно наявної в справі довідки-розрахунку державного виконавця за відповідачем рахується заборгованість по аліментам по виконавчому листу №2-2126/09 в розмірі 20720,25 гривень.

Позивач на підставі вказаної довідки здійснила розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2017 року по 01.10.2018 року, розмір якої склав 6293,44 гривень, що не перевищує розмір заборгованості.

При цьому, сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Частиною першою зазначеної статті зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, які набрали чинності 08 липня 2017 року, передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Зважаючи на те, що стягнення аліментів визначено періодичними щомісячними платежами, то прострочення їх сплати настає з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, тобто першого числа місяця наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти. Отже, неустойку (пеню) за кожен місяць необхідно рахувати таким чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів прострочення (від дня виникнення прострочення до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені). Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Факт наявності у відповідача заборгованості за аліментами та її розмір сторонами не оспорений. Позивачем розраховано неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, розрахунок наведений позивачем не спростований відповідачем.

Відповідно до ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Враховуючи, що судом встановлено, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача, з його вини виникла заборгованість зі сплати аліментів, оскільки доказів що несплата аліментів була зумовлена незалежною від нього обставиною суду подано не було, тому позов в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17).

Як вбачається з довідки Веселівської середньої ЗОШ №12 від 12.04.2018 року дитина, ОСОБА_3 в період 01.09.2017 року по 19.10.2017 року та з 29.01.2018 року по 01.04.2018 року відвідала 62 навчальних дні, харчування учнів школи здійснюється за кошти батьків, вартість одноразоового харчування становить 20 грн. При цьому, витрати на харчування дитини в навчальному закладі не є додатковими та їх понесення позивачем нічим не доведено.

Також з довідки №26 від 06.03.2018 року вбачається, що в період з 23.02.2018 року по 06.03.2018 року дитина, ОСОБА_3, не відвідувала навчальний заклад з приводу хвороби бронхіта. Наявні в матеріалах справи фіксальні чеки стверджують придбання ліків, однак позивач свою вимогу щодо стягнення додаткових витрат на лікування дитинине довела належними доказами, оскільки подані нею платіжні документи на придбання медичних препаратів не підтверджені їх медичним призначенням, проходженням даного лікування дитиною та їх звязком саме із вказаним діагнозом.

З урахуванням вищенаведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню в порядку ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.141,263-265,279 ЦПК України, ст.ст. 141,185,196 СК України, суд,

У Х В А Л И В :

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6293 гривни 44 копійки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2017 року по 30.09.2018 року.

В задоволенні позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривни 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: м.Коростень, 2-ий АДРЕСА_1, місце реєстрації: м.Коростень, 1 пров.Шатрищанський, 18а кв.1, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя: Невмержицька О.А.