Постанова

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 380/1175/15-ц

провадження № 61-13390св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Воробйової І. А., Гулейкова І. Ю., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач -Білоцерківська місцева прокуратура Київської області,

відповідач - ОСОБА_2, Головне управління Держгеокадастру у Київській області,

треті особи: відділ Держгеокадастру у Тетіївському районі Київської області, Реєстраційна служба Тетіївського районного управління юстиції Київської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 08 лютого 2016 року у складі судді Кравець О. А. та ухвалу Апеляційного суду Київської області

від 16 серпня 2016 року у складі колегії суддів: Сліпченка О. І., Мережко М. В., Лівінського С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

29 липні 2015 року прокурор Тетіївського району Київської області, правонаступником якого є Білоцерківська місцева прокуратура Київської області, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Головного управління Держземагентства у Київській області, правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Київській області, треті особи: відділ Держземагентства у Тетіївському районі Київської області, правонаступником якого є відділ Держгеокадастру у Тетіївському районі Київської області, Реєстраційна служба Тетіївського районного управління юстиції Київської області, про визнання недійсними наказів Головного управління Держземагентства у Київській області та договорів оренди земельних ділянок.

На обгрунтування позовних вимог зазначав, що наказами Головного управління Держземагентства у Київській області від 12 листопада 2014 року

№ 10-12726/15-14-сг, № 10-12727/15-14-сг, № 10-12724/15-14-сг ОСОБА_2 наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок, орієнтованим розміром 14,8000 га, 24 га та 28,9 га, розташованих на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Наказами Головного управління Держземагентства у Київській області від

29 січня 2015 року № 10-203/15-15-сг, № 10-202/15-15-сг, № 10-204/15-15-сг затверджені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області та надано в оренду строком на 49 років три земельні ділянки: площею 12,0037 га, кадастровий номер :04:019:0005; площею 28,9000 га, кадастровий номер :04:019:0009, та площею 24 га, кадастровий номер :04:019:0004.

На підставі наказів від 29 січня 2015 року № 10-202/15-15-сг та № 10-203/15-15-сг, 10 лютого 2015 року між Головним управлінням Держземагентства у Київській області та ОСОБА_2 укладений договір оренди земельної ділянки площею 24 га, кадастровий номер :04:019:0004, та договір оренди земельної ділянки площею 28,9 га, кадастровий номер :04:019:0009, пунктами 7 яких визначено, що нормативна грошова оцінка кожної із земельних ділянок складає 26 641,77 грн.

07 квітня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції Київської області проведена державна реєстрація права оренди земельної ділянки площею 24 га, кадастровий номер :04:019:0004, розташованої на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області.

24 червня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції Київської області проведена державна реєстрація права оренди земельної ділянки площею 28,9 га, кадастровий номер :04:019:0009, розташованої на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області.

З повідомлення Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 18 травня 2015 року убачається, що ОСОБА_2 не має можливості займатися фермерським господарством, оскільки надані йому в оренду земельні ділянки, розташовані на значній відстані одна від одної, а тому не становлять єдиного масиву, що унеможливлює їх раціональне використання, а також не володіє сільськогосподарською технікою та іншими засобами для обробітку землі.

Крім того, на час укладення та реєстрації договорів оренди землі від 10 лютого 2015 року, Тетіївською районною радою Київської області не була затверджена нормативно-грошова оцінка земельних ділянок площею 24 га, кадастровий номер :04:019:0004 та площею 28,9 га, кадастровий номер :04:019:0009, що є необхідною передумовою укладення зазначених правочинів.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не звертався до Тетіївської районної державної адміністрації та Черепинської сільської ради із заявами про отримання в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства, у поданих ним клопотаннях про надання дозволу на розробку документації із землеустрою не обгрунтував розмірів вищевказаних земельних ділянок з урахуванням можливості їх обробітку, не вказав перспективи діяльності фермерського господарства, та упродовж 2013-

2015 років не створив фермерського господарства, та з огляду на те, що укладення договорів оренди землі відбулося всупереч законодавчо встановленій процедурі набуття права оренди на земельні ділянки для ведення фермерського господарства, позивач просив визнати недійсними та скасувати накази Головного управління Держземагенства у Київській області

від 12 листопада 2014 року № 10-12726/15-14-сг, № 10-12727/15-14-сг,

№ 10-12724/15-14-сг, якимиОСОБА_2 наданий дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення в оренду зазначених земельних ділянок; визнати недійсними та скасувати накази Головного управління Держземагенства у Київській області від 29 січня 2015 року № 10-203/15-15-сг, № 10-202/15-15-сг, № 10-204/15-15-сг, якими затверджені проекти землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок ОСОБА_2 в оренду для ведення фермерського господарства; визнати недійсними договори оренди земельної ділянки, укладені 10 лютого 2015 року між Головним управлінням Держземагентства у Київській області та ОСОБА_2 , щодо земельних ділянок площею 28,9000 га, кадастровий номер :04:019:0009 та площею 24 га, кадастровий номер :04:019:0004; скасувати запис державного реєстратора Реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції Київської області від 07 квітня 2015 року, індексний номер №20566053 про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 24 га, кадастровий номер :04:019:0004, розташованої на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області, та запис державного реєстратора Реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції Київської області від 24 червня 2015 року, індексний номер № 22332192 про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про державну реєстраціюправа оренди земельної ділянки площею 28,9 га, кадастровий номер :04:019:0009, розташованої на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 08 лютого 2016 року позов Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 24 га, кадастровий номер :04:019:0004, розташованої на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області, укладений

10 лютого 2015 року між Головним управлінням Держземагентства України в Київській області та ОСОБА_2

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 28,9 га, кадастровий номер :04:019:0009, розташованої на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області, укладений

10 лютого 2015 року між Головним управлінням Держземагентства України в Київській області та ОСОБА_2 .

Скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції Київської області від 07 квітня 2015 року, індексний номер 20566053 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 24 га,кадастровий номер :04:019:0004, розташованої на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області.

Скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції Київської області від 24 червня 2015 року з індексний номер 22332192 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 28,9 га, кадастровий номер :04:019:0009, розташованої на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що надаючи дозвіл на розроблення проектів із землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 в оренду земельних ділянок на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області та затверджуючи зазначені проекти, Головне управління Держземагентства у Київській області діяло у межах повноважень наданих законом, оскільки ОСОБА_2 було надано достатньо доказів на підтвердження наявності у нього досвіду роботи у сільському господарстві та освіти, здобутої у аграрному навчальному закладі, а чинне законодавство не пов`язує надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок особі, зацікавленій в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, із можливістю їх виділення для ведення фермерського господарства єдиним масивом, що свідчить про відсутність підстав для визнання недійсними та скасування оспорюваних наказів Головного управління Держземагентства України у Київській області.

Ураховуючи, що Тетіївською сільською радою Київської області на дату укладення договорів оренди земельних ділянок площею 28,9000 га, кадастровий номер :04:019:0009; площею 24 га, кадастровий номер :04:019:0004, не була затверджена технічна документація з нормативної грошової оцінки зазначених земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, як однієї із істотних умов договору оренди землі, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивача в частині визнання недійсними договорів оренди землі від 10 лютого 2015 року та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав оренди спірних земельних ділянок.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Тетіївського районного суду Київської області від 08 лютого 2016 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та застосував норми матеріального права, рішення суду є законним та обгрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Узагальнені доводи касаційної скарги та аргументів інших учасників справи

У серпні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , у якій він просив скасувати рішення Тетіївського районного суду Київської області від 08 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 серпня 2016 року, і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні вимог Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обгрунтована посиланням на те, що задовольняючи позовні вимоги Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та скасування їх державної реєстрації, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що оспорювані договори оренди земельних ділянок не містять всіх істотних умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі» та не врахували, що у пункт 7 зазначених договорів містить посилання на нормативну грошову оцінку землі, на підставі якої визначався розмір орендної плати, відповідно до листа Держземагентства України від 14 січня 2015 року та рекомендаційних роз`яснень щодо порядку визначення розміру орендної плати під час укладення договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, на підставі нормативної грошової оцінки по Київській області, з урахуванням індексації.

Суди не звернули увагу, що на виконання пункту 14 договорів оренди землі від 10 лютого 2015 року, ОСОБА_2 замовив у Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТІМГ» виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, отримав висновки обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації щодо відведення йому в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства та звернувся до Тетіївської районної ради Київської області з проханнями затвердити на пленарному засіданні ради технічну документацію з нормативної грошової оцінки переданих йому в оренду земельних ділянок, яка не була затверджена у зв`язку з бездіяльністю Тетіївської районної ради Київської області, що встановлено у постановах Тетіївського районного суду Київської області

від 11 червня 2015 року у справі № 380/706/15-а, від 03 листопада 2015 року у справі № 380/1511/15-а та від 13 червня 2016 року у справі № 380/438/16-а.

Крім того, суд першої інстанції, у порушення вимог процесуального законодавства, після початку розгляду справи по суті прийняв до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог зі зміненим предметом позову та вийшов за межі позовних вимог, вирішивши питання про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди спірних земельних ділянок, а не відповідного запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У серпні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Київській області, у якій заявник просив рішення Тетіївського районного суду Київської області від 08 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 серпня 2016 року скасувати, і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні вимог Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована посиланням на те, що у договорах оренди земельних ділянок від 10 лютого 2015 року, укладених між Головним управлінням Держземагентства України у Київській області та ОСОБА_2 , сторони у встановленому законом порядку дійшли згоди щодо усіх істотних умов договорів, у тому числі про розмір, порядок і строки внесення орендної плати, встановивши, що річний розмір орендної плати становить п`ять відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що зазначена у пункті 7 договорів. Визначення орендної плати у зазначеному розмірі не суперечить статті 288.5 Податкового кодексу України. У свою чергу, відповідно до рекомендаційних роз`яснень щодо порядку визначення розміру орендної плати під час укладення договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності під час реалізації територіальними органами Держземагентства повноважень з передачі (надання) в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для сільськогосподарських потреб, до моменту набрання чинності рішенням про затвердження нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, проведеної відповідно до Закону України «Про оцінку земель», з урахуванням пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України, для визначення орендної плати можуть бути застосовані матеріали нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення 1995 - 1997 років, що свідчить про відсутність правових підстав для визнання недійсними оспорюваних договорів оренди землі та скасування їх державної реєстрації.

У запереченнях (відзиві) на касаційні скарги Білоцерківська місцева прокуратура Київської області просила відхилити касаційні скарги представника

ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та Головного управління Держгеокадастру у Київській області, посилаючись на те, що суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків, що в момент укладення оспорюваних договорів оренди земельних ділянок від 10 лютого 2015 року сторони не дотрималися вимог закону при визначенні розміру орендної плати, що відповідно до частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України, має наслідком недійсність зазначених правочинів

Відповідно до статті 388 Цивільного процессуального кодексу України (далі - ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Рух справи у суді касаційної інстанції

15 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Судами попередніх інстанцій установлено, що наказами Головного управління Держземагентства у Київській області від 12 листопада 2014 року № 10-12726/15-14-сг, №10-12727/15-14-сг, №10-12724/15-14-сг, ОСОБА_2 наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок, орієнтованим розміром 14,8000 га, 24 га, 28,9000 га, що розташовані на території Черепинської сільської ради, Тетіївського району Київської області, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Нак азами Головного управлінняДержземагентства України у Київській області від 29 січня 2015 року № 10-203/15-15-сг, № 10-202/15-15-сг, № 10-204/15-15-сг, затверджені проекти землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельних ділянок: площею 12,0037 га, кадастровий номер :04:019:0005; площею 28,9000 га, кадастровий номер :04:019:0009 та площею 24 га, кадастровий номер :04:019:0004 в оренду для ведення фермерського господарства на території Черепинської сільської ради Тетіївського району, Київської області, та надано зазначені земельні ділянки в оренду строком на 49 років.

На підставі наказіввід 29 січня 2015 року № 10-202/15-15-сг та № 10-203/15-15-сг, 10 лютого 2015 року між Головним управлінням Держземагентства України у Київській області та ОСОБА_2 були укладені договір оренди земельної ділянки площею 24 га, кадастровий номер :04:019:0004, та договір оренди земельної ділянки площею 28,9 га, кадастровий номер :04:019:0009. Відповідно до пункту 7 зазначених договорів, нормативна грошова оцінка кожної із земельних ділянок складає 26 641,77 грн.

07 квітня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції Київської області проведена державна реєстрація права оренди земельної ділянки площею 24 га, кадастровий номер :04:019:0004, розташованої на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області; 24 червня 2015 року - державна реєстрація права оренди земельної ділянки площею 28,9 га, кадастровий номер :04:019:0009, розташованої на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги представника

ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та Головного управління Держгеокадастру у Київській областіпідлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.

Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦПК України 2004 року (у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій), установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічна за змістом норма права закріплена у частині першій статті 19 чинного ЦПК України.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій), передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів (стаття 12 ГПК України у вказаній редакції), зокрема про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування, розпоряджень і наказу органів виконавчої влади визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельну ділянку, а також договорів оренди землі та повернення земельних ділянок у володіння держави.

У справі, що розглядається предметом позову є спір щодо надання земельних діляноксільськогосподарського призначення - для ведення фермерського господарства площею 12,0037 га, кадастровий номер :04:019:0005; площею 28,9000 га, кадастровий номер :04:019:0009; площею 24 га, кадастровий номер :04:019:0004, розташованих на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області, та переданих в оренду ОСОБА_2 із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону). У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом.

Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради (частина перша статті 5, частина перша статті 7 Закону України «Про фермерське господарство»).

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 Закону України «Про фермерське господарство»).

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з одержанням ним державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що є передумовою для державної реєстрації останнього.

За змістом статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України «Про фермерське господарство» після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов`язки орендаря цієї земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верхового Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеними у постановах від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц, від 22 серпня

2018 року у справі № 606/2032/16-ц, від 21 листопада 2018 року у справі

№ 272/1652/14-ц.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій не звернули увагу, що Білоцерківська місцева прокуратура Київської області заявила вимоги до ОСОБА_2 , який 02 липня 2015 року, тобто до пред`явлення позову, зареєстрував Фермерське господарство «Агророст», що свідчить про створення ним юридичної особи, та до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, а тому спір за своїм суб'єктним складом та характером правовідносин виник між юридичними особами та підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи наведене, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України та частини першої статті 414 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини першої статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Керуючись статями 255, 256, 400, 402, 409, 414, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та Головного управління Держгеокадастру у Київській області задовольнити частково.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 08 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 серпня 2016 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, треті особи: відділ Держгеокадастру у Тетіївському районі Київської області, Реєстраційна служба Тетіївського районного управління юстиції Київської області, про визнання недійсними наказів Головного управління Держземагентства у Київській області та договорів оренди земельних ділянокзакрити.

Повідомити Білоцерківській місцевій прокуратурі Київської області, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції господарських судів.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. А. Воробйова

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик

В. В. Яремко