ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 643/3436/19

Провадження № 22-ц/818/4319/19

08 жовтня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П.,Овсяннікова А.І.

за участю секретаря Іманвердізаде А.А.

учасники справи

позивач

ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 11 липня 2019 року (суддя Харченко А. М.) по справі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

встановив:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на квартиру.

У червні 2019 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, припинення права спільної сумісної власності на майно, визнання права власності на частину майна.

Разом із зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду клопотання про звільнення її від сплати судового збору за зустрічним позовом, яке обґрунтовувала тим, що розмір судового збору значно перевищує 5% розміру її річного доходу за попередній календарний рік, а також на її утриманні знаходиться малолітній син.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 11 липня 2019 року відмовлено у звільнені від сплати судового збору та відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності до ухвалення судового рішення у справі.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду змінити та постановити нову в частині визначення суми судових витрат за подання зустрічної позовної заяви, змінивши суму судового збору за подання зустрічного позову до 4422 гривень.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм процесуального права. Зазначала, що відповідно до кількості позовних вимог зазначених нею у зустрічній позовній заяві, суд не правильно визначив суму судового збору, яку вона зобовязана сплатити за подання зустрічного позову.

Правом на надання відзиву відповідач за первісним позовом не скористався.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у звільнені від сплати судового збору суд першої інстанції виходив з положень п.1.ч.1.ст. 8 Закону України « Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України відповідно до якоїєдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Наведені у клопотанні доводи про майновий стан позивача за зустрічним позовом не дають підстав для його задоволення та звільнення від сплати судового збору за подання зустрічного позову, а безпідставне звільнення чи відстрочення від сплати судового збору є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

З підстав, зазначених вище, суд у порядку, передбаченому законом, правомірно вирішив відстрочити сплату належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що визначений судом першої інстанції розмір судового збору є завищеним,оскільки позовні вимоги стосовно визнання права власності на частину майна за зустрічним позовом становить 442 176 гривень та 1% від ціни позову складає 4422 гривень, а всі інші позовні вимоги є похідними від одного предмету спору, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті.

Також згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Зважаючи на те, що зустрічна позовна заява відноситься до позовних вимог майнового характеру та ціна позову визначена позивачем за зустрічним позовом становить 442176 гривень та 1% від ціни позову та складає 4422 гривень, крім того вона містить дві вимоги немайнового характеру, сума кожної за подання яких складає 768, 40 гривень х 2 = 1536, 80 гривень. Таким чином у загальному розмірі судовий збір за подання зустрічного позову складає 5958, 80 гривень.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 -залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 11 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І.Овсяннікова

І.П. Коваленко