Справа № 293/895/19
Провадження № 2-о/293/55/2019
УХВАЛА

14 червня 2019 року смт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Бруховський Є.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 з участю заінтересованої особи Вільської сільської об`єднаної територіальної громади про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

Представником заявника за довіреністю ОСОБА_2 подано до суду вищезазначену заяву.

Вивчивши подану заяву та додані до неї документи слід прийти до наступного висновку:

Так, відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Форма заяви, її зміст та інші вимоги визначені ст. 175, 318 ЦПК України.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву (заяву) подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді фізичної особи може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з п. 3 ст. 131-2 Коституції України, яка набрала чинності 30 вересня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» № 1401-VIII від 02 червня 2016 року, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Водночас, згідно ст. 131-2 Конституції України, Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до пп. 11 п. 16-1 Перехідних положень Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах першої інстанції здійснюється з 01 січня 2019 року.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 4 статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України«Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

З тексту довіреності, виданої на ім`я ОСОБА_2 представляти інтереси заявника, не вбачається, що останній є адвокатом та діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги заяви, предмет якої не відноситься до виняткових випадків щодо представництва в суді, передбачених положеннями ст. 131-2 Конституції України, подана заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 з участю заінтересованої особи Вільської сільської об`єднаної територіальної громади про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишити без руху.

Надати заявнику строк в 10 (десять) днів з дня отримання ним цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подачі до суду доказів щодо підтвердження процесуального статусу представника заявника або підписання заяви особисто заявником.

Роз`яснити заявнику, що у випадку не усунення недоліків заяви, вона з усіма матеріалами буде йому повернута.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддя: Є.Б. Бруховський

Копія: вірно

Суддя: