Справа №751/6315/18
Провадження №2/751/99/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

при секретарі Клименко К. Є.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиттям квартири,

Встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири, згідно якого просив стягнути з відповідачки 8155,00 гривень у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внутрішньому оздобленню квартири АДРЕСА_1 внаслідок її затоплення; стягнути з відповідачки моральну шкоду в розмірі 5000 тисяч гривень; судові витрати, а саме: судовий збір 1409,60 грн. та суму комісії 30 грн.; витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень, витрати на оформлення нотаріальної довіреності представника позивача в розмірі 316,00 грн., витрати на пересилання листа з повідомленням відповідачу 19,75 грн. Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує наступним.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2. Відповідачка ОСОБА_3 проживає поверхом вище у квартирі № 28 того ж будинку. На початку грудня 2017 року та 10.03.2018 року відповідачем під час проведення ремонтних робіт у своїй квартирі АДРЕСА_3, та неналежного втручання до водопостачальної та інших мереж багатоповерхового будинку, двічі було допущено затоплення квартири позивача № 24, розташованої поверхом нижче, чим завдано суттєвих матеріальних збитків та моральної шкоди. Дані випадки належним чином задокументовані відповідним актом ТОВ «Майас Сілтумс» від 21.03.2018 року, згідно якого зафіксовані наступні сліди підтоплень: 1) з боку коридору: світло-жовті плями на шпалерах над дверима кухні розміром 1,0 м х 0,5м; жовта пляма на стелі розміром 0,25м х 0,08м. 2) з боку кухні: жовто-коричневі плями на шпалерах розміром 1,4м х 0,46м над дверима до кухні та розміром 0,82м х 0,33м на стіні в кухні зліва від вікна; жовта пляма на стелі розміром 0,25м х 0,08м; пошкоджено лінолеум (взявся хвилями) на площі 9 кв.м. Факт завданої майну позивача шкоди підтверджується даними акту комісії ТОВ «Майас Сілтумс». Відповідач добровільно відшкодувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові усні та письмове звернення позивача, направлене листом-претензією, з доказами отримання даної претензії відповідачем. Вартість пересилання складає 19 грн. 75 коп. Крім того, неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя , необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, самостійному невиконанні Відповідачем законних громадянських обовязків та взятих зобовязань по добровільному відшкодуванню завданих затопленням збитків, що в свою чергу призвело до різкого погіршення здоровя позивача в період після залиття квартири з подальшим стаціонарним лікуванням у медичному закладі. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінює у 5000 грн. Враховуючи похилий пенсійний вік позивача та його стан здоровя, ним витрачено 316 грн. на оформлення нотаріально посвідченої довіреності виданої на представника ОСОБА_4 для представлення законних інтересів в суді, а також понесені витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 3000 гривень.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини в обґрунтування позову, викладені в позовній заяві. Додатково представник позивача пояснив, що він є сином позивача і фактично у квартирі АДРЕСА_4, власником якої є позивач, проживає він (ОСОБА_4А.) з сімєю, позивач також навідує квартиру. Наприкінці листопаду початку грудня 2017 року відповідачка ОСОБА_3 здійснювала у своїй квартирі ремонт. Одного разу він, повернувшись ввечорі з роботи, побачив у кухні з боку коридору потік води, піднявся до відповідачки, вона підтвердила, що проводились ремонтні роботи, показала, що бетонна підлога під лінолеумом була мокра, ще не встигла висохнути, вода пішла між плитами перекриття до низу. Під час обговорювання суми збитків, відповідачка просила почекати місяці три за її сімейними обставинами, казала, що помер чоловік. Тижня через два після залиття відповідачка приходила до квартири позивача з дівчиною (казала, дочкою), дивились, говорили про ремонт. Через деякий час ОСОБА_3 припинила відчиняти двері, а потім, якось під час зустрічі сказала, що платити за збитки не буде. Вдруге відповідачка затопила квартиру позивача 10 березня 2018 року, прийшовши до неї, сказав, що вона затопила, але не сказав де саме, при цьому відповідачка одразу повела його на кухню у той кут, де було залиття. Після чого разом з ОСОБА_3 вони спустились до квартири позивача, де остання сама бачила факт затоплення. Після другого залиття він звертався з заявою до обслуговуючої організації ТОВ «Майас Силтумс», представниками якої було складено акт про наслідки затоплення. Акт складався у його присутності, напередодні та у день складання акту намагались попередити відповідачку, але двері ніхто не відчинив. У липні 2018 року він письмово звертався до відповідачки з пропозицею добровільно відшкодувати шкоду, ОСОБА_3 лист отримала, однак не відреагувала. Також він звертався до органів поліції щодо затоплення квартири позивача. До моменту розгляду справи судом збитки відповідачкою не відшкодовані, ремонт у квартирі не зроблений, у приміщеннях кухні, коридору на стелі та стінах наявні плями від потоку води, необхідно фарбувати стелю, переклеїти шпалери, також необхідна заміна лінолеума, розмір збитків у позовній заяві визначений позивачем як грошові кошти необхідні на проведення ремонтних робіт та матеріали за існуючими споживчими цінами. Причинами затоплення вважає недбале ставлення відповідачки до системи водопостачання під час проведення ремонтних робіт. Крім того, зазначив, що у березні 2018 року залиття відбулося по стінці, яка є суміжною між кухнею та кімнатою однієї квартири, а тому виключає провину мешканців інших квартир у залитті квартири позивача. Крім того, зазначив, що позивач власник квартири є людиною похилого віку, у нього слабке здоровя, всі ці події і недбале, образливе ставлення відповідачки негативно впливає на його стан здоровя, порушує звичайний спосіб життя, він неодноразово потрапляв до лікарні, внаслідок чого позивачу спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 5000 гривень.

У подальшому, у судових засіданнях, починаючи з 09 січня 2019 року припинено участь ОСОБА_4, як представника позивача на підставах, визначених ст. 131-2 та підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України, а також ч.1 ст. 60 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі, внаслідок його недоведеності, просила у задоволенні позову відмовити. Суду пояснила, що вона зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, але постійно знаходиться у селі, до квартири приїжджає дуже рідко. Ніякого ремонту у квартирі вона не робила. 27.10.2017 року у неї помер чоловік, 30.10.2017 року був похорон. Пізніше після цих подій, до її квартири стукав представник позивача ногами у двері, був у нетверезому стані, грубо казав, що вона затопила. Тоді у кухні у її квартирі трохи просочувалася труба там, де стоїть мийка, з краника почала протікати вода, якби вона була вдома, то цього б не сталося. Відразу ОСОБА_4 називав суму для вішкодування збитків 3000 гривень, але вона вже рік була без роботи, ще й поховала чоловіка, тому не могла сплатити. Вона ходила до квартири позивача із племінницею ОСОБА_5, пропонували зробити ремонт, але сусід відмовився. Другого разу у березні 2018 року представник позивача приходив до неї, також казав про затоплення, при цьому був ще сусід, вона впустила до квартири та сказала, щоб йшов та дивився, нікого нікуди вона не водила, течі у неї не було. Вважає, що затоплення з її квартири не було. При складанні акту вона також не була присутня.

Представник відповідачки ОСОБА_2 проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечував, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на письмові пояснення (а.с.41-42). Додатково зазначив, що дійсно власником квартири № 24 є позивач, однак проживає там його син ОСОБА_4 Щодо першого факту залиття позивачем не надано жодних доказів (актів, інших документів). Щодо другого факту залиття, наданий позивачем акт ТОВ «Майас Сілтумс» від 21.03.2018 року не надає чіткої відповіді на запитання хто винуватець, які причини залиття. Крім того, позивачем використаний субєктивний підхід на визначення розміру матеріальної шкоди, позов вважає недоведеним. Також не було надано детального розрахунку щодо надання послуг адвоката. Щодо відшкодування моральної шкоди та матеріальних витрат, повязаних з розглядом справи, то вони є похідними вимогами, а тому не підлягають стягненню.

Вислухавши пояснення сторін, свідчення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченому 23.06.2004 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованому у реєстрі за № 2221, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_5 (а.с.9).

Проведеною перевіркою ЧВП ГУНП в Чернігівській області встановлено, що власником квартири АДРЕСА_6, є ОСОБА_3 (а.с.19). Крім того факт реєстрації постійного місця проживання відповідачки ОСОБА_3 за вказаною адресою у судовому засіданні підтверджений самою ОСОБА_3 та відомостями наданими УДМС в Чернігівській області (а.с.25).

Згідно акту складеному 21.03.2018 року представниками ТОВ «Майас Сілтумс» головного інженера ОСОБА_8, майстра з благоустрою ОСОБА_9, за участю мешканця квартири № 24 ОСОБА_1, встановлено зі слів мешканців квартири № 24, перший раз на початку грудня 2017 року виникло підтоплення з квартири № 28, яка розташована вище поверхом, в районі вхідних дверей кухонного приміщення. Спостерігаються наступні сліди підтоплення: 1) з боку коридору: світло-жовті плями на шпалерах над дверима розміром 1,0 м х 0,5м; жовта пляма на стелі розміром 0,25м х 0,08м. 2) з боку кухні: жовто-коричневі плями на шпалерах розміром 1,4м х 0,46м; жовта пляма на стелі розміром 0,25м х 0,08м. Друге підтоплення виникло 10.03.2018р., внаслідок якого постраждали шпалери в кухні зліва від вікна і виникла жовто-коричнева пляма розміром 0,82м х 0,33м. Розмір стіни кухні, яка вкрита шпалерами складає 12,24 кв.м. (а.с. 10).

Наданими у судовому засіданні представником позивача ОСОБА_4 фотознімками також підтверджені наслідки залиття приміщення квартири АДРЕСА_7 (а.с.20-21,45).

Обставини виникнення залиття приміщення квартири АДРЕСА_7 та складання зазначеного вище акту підтверджені в судовому засіданні свідченнями свідка ОСОБА_6, яка суду показала, що вона та її чоловік ОСОБА_4 проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., власником якої є позивач, але він не проживає. Восени 2017 року відбулося затоплення їхньої квартири сусідкою зверху, коли чоловік пішов до сусідки (відповідачки), остання повідомила, що ремонтувала кран та просила порахувати збитки, відповідачка зі своєю знайомою приходила дивитись до квартири позивача на пошкодження, але потім сказала, що у неї помер чоловік і вона пізніше відшкодує. Після цієї розмови вони її не бачили. У березні 2018 року знов відбулось залиття квартири відповідачкою, вже біля вікна кухні. На претензії її чоловіка, відповідачка сказала, що платити нічого не буде.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що наприкінці жовтня, або на початку листопада 2017 року вона разом з відповідачкою ОСОБА_3 заходила до її квартири у будинку № 4 по вулиці Дніпровській, яка розташована на 7-му поверсі наліво від ліфту. Коли зайшли, то на кухні біля входу, біля дверей стояла невеличка калюжа, води було зі склянку, грамів 300-400, подивились за шафою з умивальником та за плінтусами було сухо. Потім хвилин через 15-20 до квартири прийшов представник позивача ОСОБА_4, який голосно розмовляв, казав, що його затопили, що у нього вся стінка затоплена. Вона пропонувала відповідачці піти подивитися, але та не схотіла. Сам ОСОБА_4 не пропонував зайти до нього. На той час, коли вона була у квартирі відповідачки ремонт там не робився.

Відповідно до ст. 1166 майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналізуючи наведені докази по справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 володілець квартири АДРЕСА_8, яка не вжила заходів направлених на упередження неконтрольованої течі води. Внаслідок чого виникло залиття водою належного позивачу ОСОБА_1 приміщення квартири № 24 того ж будинку, що спричинило шкоду майну позивача у виді пошкоджень приміщення квартири: з боку коридору: світло-жовті плями на шпалерах над дверима кухні розміром 1,0 м х 0,5м; жовта пляма на стелі розміром 0,25м х 0,08м.; з боку кухні: жовто-коричневі плями на шпалерах розміром 1,4м х 0,46м над дверима до кухні та розміром 0,82м х 0,33м на стіні в кухні зліва від вікна; жовта пляма на стелі розміром 0,25м х 0,08м; Вирішуючи питання про розмір матеріальної шкоди, що підлягає відшкодуванню на користь позивача, суд враховує наявні у справі докази, надані сторонами.

Так, разом з позовом позивачем надані докази про вартість матеріалів необхідних на відновлення стану його квартири за споживчими цінами, що відповідно до рахунку виданому ФОП ОСОБА_10 (МФО 351005, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) складає 2783,00 гривень (а.с.11), що, на переконання суду, підлягає стягненню на користь позивача з відповідачки ОСОБА_3, оскільки останньою не надано жодних доказів на спростування обставин викладених у позові та відповідач не довела, що шкоди завдано не з її вини. При цьому суд враховує вимоги ч.2 ст. 1166 ЦК України, за якими особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 вартості лінолеуму у сумі 1871,10 грн., згідно рахунку-фактури № 41005062 від 30 липня 2018 р.(а.с.11), оскільки під час судового розгляду позивачем не надано доказів, які б свідчили про пошкодження лінолеуму площею 9 кв.м. у приміщенні квартири АДРЕСА_7. Також не підлягає стягненню вартість робіт з переклеювання шпалер у коридорі квартири та кухні в сумі 2000 грн., відновлення та фарбування стелі 500 грн., заміни лінолеуму 1000 грн., оскільки, як зазначено позивачем такі роботи на час розгляду справи судом у квартирі не проведені, та на підтвердження вартості вказаних робіт позивачем доказів суду не надано.

В судовому засіданні встановлено, що позивачеві спричинено моральну шкоду, яка виразилася в тому, що ОСОБА_1 змушений був змінювати свій звичайний уклад життя, побуту, що негативно позначалося на здоров'ї позивача, оскільки він, будучи людиною похилого віку, внаслідок залиття приміщення належної йому квартири відчув негативні емоції та переживання з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, а також необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, що в свою чергу призвело до різкого погіршення здоровя позивача в період після залиття квартири з подальшим стаціонарним лікуванням у медичному закладі (а.с.15, 52), тому, виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи характер та обсяг моральних страждань позивача, характер його немайнових втрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, при цьому вважає можливим зменшити суму моральної шкоди з 5000 грн. до 1000 грн., враховуючи вищевказані обставини справи.

Суми заподіяної матеріальної та моральної шкоди підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3

Крім того, позивачем вжиті дії, повязані з підготовкою до розгляду справи, а саме 27.08.2018 направлене письмове звернення листом-претензією відповідачці з метою врегулювання спору (а.с.17-18). Вказане звернення отримане ОСОБА_3 30.07.2018 року. Вартість пересилання складає 19 грн. 75 коп. (а.с.18 зворот) та у відповідності з вимогами ч.2 ст. 140 та ч.2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь ОСОБА_1

Позивачем понесено та документально підтверджено витрати на сплату судового збору за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 704,80 грн. та відповідно за позовні вимоги немайнового характеру 704,80 грн. (а.с.1,2). У звязку з частковим задоволенням позову та у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати понесені на сплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам майнового характеру в розмірі 243,03 грн. з розрахунку: 704.80 грн. : (8155грн. : 2802,75грн.) та пропорційно задоволеним позовним вимогам немайнового характеру в розмірі 140,96 грн. з розрахунку: 704,80 грн. : (5000грн. : 1000грн.), а всього 383грн.99коп.

Статтею 133 ЦПК України передбачений вичерпний перелік судових витрат, повязаних з розглядом справи, до складу яких не входять витрати понесені стороною на залучення представника за довіреністю, зокрема витрати понесені на оплату нотаріально посвідченої довіреності, а також витрати понесені на оплату комісійних послуг банку, тому суд не вбачає законних підстав для стягнення з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 витрат на оформлення нотаріальної довіреності в розмірі 316,00 гривень та витрат понесених на оплату комісійних послуг банку в сумі 30 гривень.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справ. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України встановлено: витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

В обґрунтування вимог про стягнення витрат на правову допомогу позивачем подано: копію договору про надання професійної правничої допомоги № 20/08/18ц від 20 серпня 2018 року (а.с.12); копію акту здачі-приймання виконаних робіт від 23.08.2018 року (а.с.13), копію квитанції № 03/09/8 від 13.09.2018 року про оплату по договору №20/08/18ц (а.с.14).

Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частина 4 ст. 137 ЦПК України вимагає: Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу не надано оригіналів договору про надання професійної правничої допомоги № 20/08/18ц від 20 серпня 2018 року, акту здачі-приймання виконаних робіт від 23.08.2018 року, квитанції №03/09/8 від 13.09.2018 року про оплату по договору №20/08/18ц, а також детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що унеможливлює виконання вимог ч.4 ст. 137 ЦПК України, за наведених обставин відсутні законні підстави для задоволення вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3000 гривень.

На підставі викладеного, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, і, керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 95, 133,137,140,141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання зареєстроване за адресою: 14010, АДРЕСА_9) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання зареєстроване за адресою: 14010, АДРЕСА_10) у відшкодування матеріальної шкоди 2802,75 грн. (дві тисячі вісімсот дві гривні сімдесят пять копійок), у відшкодування моральної шкоди 1000 грн. (одну тисячу гривень), витрати, понесені на оплату судового збору в сумі 383, 99 грн. (триста вісімдесят три гривні девяносто девять копійок).

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, протягом того ж строку з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 28 лютого 2019 року.

Головуючий - суддя І. В. Яременко