ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1484/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Талалай О.І., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/13589/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 24 травня 2019 року у складі судді Мазурок О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ТОВ «Бюро судових будземекспертиз», Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку.

При цьому позивач зазначала, що 08 квітня 2009 року рішенням двадцять четвертої сесії Хмельницької міської ради № 33 їй було виділено земельну ділянку площею 0,0420 га. за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

13 січня 2010 року управлінням Держкомзему, згодом Держземагенством у м. Хмельницькому Хмельницької області було видано Державний акт на право власності серії ЯЕ № 164295 на вказану земельну ділянку, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування.

На вказаній земельній ділянці нею побудований житловий будинок площею 91.9 кв.м. та господарські будівлі (хлів, огорожа) загальною площею 110.5 кв.м..

Позивач вказувала, що в серпні 2014 року у неї виникла необхідність у встановленні в натурі (на місцевості) меж належної їй земельної ділянки, та її інвентаризації, тому вона звернулась в ТОВ «Бюро судових будземекспертиз» та уклала з ними договір №523/14 від 01 серпня 2014 року про проведення інвентаризації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , проте під час проведення «Виконавцем» вказаних робіт була виявлена невідповідність Державного акту серії ЯЕ №164295, на право власності на земельну ділянку площею 0.0420 га проведеній інвентаризації (кадастровій зйомці), виготовленій ТОВ «Бюро судових будземекспертиз».

Згідно кадастрового плану земельної ділянки в АДРЕСА_1 , виконаного виконавцем робіт ТОВ «Бюро судових будземекспертиз» ОСОБА_2 . виявлена невідповідність в існуючих промірах та межах земельної ділянки відповідно кадастрової зйомки площею 429 кв м. (позначених на кадастровій зйомці червоною лінією) контурам земельної ділянки відповідно технічної документації із землеустрою щодо складання документу, що посвідчує право на земельну ділянку згідно Державного акту серії ЯЕ № 164295 площею 420 кв.м., ( позначених на кадастровій зйомці синьою лінією).

Враховуючи невідповідність фактичних промірів земельної ділянки, що зазначені в державному акті на право власності на земельну ділянку фактичним промірам цієї ж земельної ділянки, що зазначені в технічній документації з землеустрою, що виготовлена ТОВ «Бюро судових будземекспертиз» та беручи до уваги те, що виправлення описок та технічних помилок у Державному акті, зразок якого був затверджений постановою Верховної ради України, від 13.03.1992 року № 2201-XII не допускається, а іншим шляхом відновити порушене право позивача на розпорядження земельною ділянкою є неможливим вона змушена звернутись до суду.

Тому, після уточнення позовних вимог позивач просила? визнати недійсним та скасувати рішення двадцять четвертої сесії Хмельницької міської ради №33 від 08 квітня 2009 року про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки у АДРЕСА_1 площею 420 кв.м. та визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №164295, виданий на підставі рішення

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено, що рішення двадцять четвертої сесії Хмельницької міської ради № 33 від 08 квітня 2009 року про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки було прийнято з порушенням вимог закону.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2019 року та постановити нове рішення, яким позовні вимоги про визнання недійсними та скасування: державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 164295 від 13 січня 2010 року та рішення 24 сесії Хмельницької міської ради № 33 від 08 квітня 2009 року - задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не досліджені всі обставини справи, зокрема не прийнято до уваги, що під час проведення інвентаризації належної їй земельної ділянки було виявлено невідповідність в існуючих промірах та межах земельної ділянки відповідно кадастрової зйомки площею 429 кв.м. (позначених на кадастровій зйомці червоною лінією) контурам земельної ділянки відповідно технічної документації із землеустрою щодо складання документу, що посвідчує право на земельну ділянку згідно Державного акту серії ЯЕ № 164295 - площею 420 кв.м. (позначених на кадастровій зйомці синьою лінією). Крім того, згідно висновку експертного дослідження № 49/18 від 26 березня 2019 року, фактична площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0230 за адресою: АДРЕСА_1 , становить 0,0434 га, отже фактична площа та конфігурація земельної ділянки не відповідає даним, зазначеним в правовстановлюючих документах на земельну ділянку, що також є доказом допущеної помилки при проведенні геодезичної зйомки земельної ділянки на місцевості та визначені її дійсних меж.

Також вказує апелянт, що при прийнятті рішення в 2009 році Хмельницькою міською радою не були взяті до уваги архівні дані по житловому будинку АДРЕСА_1 , а саме договір КП будинку від 14 червня 1990 року, де зазначена земельна ділянка під будинком в розмірі 880 кв.м.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14 червня 1990 року є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Рішенням виконкому Хмельницької міської ради від 25 липня 1996 року №1061 ОСОБА_1 в зв`язку з набуттям нею права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 надано в тимчасове користування земельну ділянку площею 0,042 га по фактичному користуванні.

В 2004 році комунальним підприємством проектно-розвідувальних робіт по землевпорядкуванню в м. Хмельницькому за заявою ОСОБА_1 було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують власність на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,042 га.

27 червня 2007 року технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують власність на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,042 га. було погоджено в.о. головного архітектора м. Хмельницького.

30 червня 2007 року техніком-землевпорядником було складено акт встановлення (відновлення) та погодження меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,042 га. Акт підписано всіма суміжними землекористувачами та позивачем.

27 серпня 2008 року за заявою ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують власність на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,042 га. було погоджено Управлінням земельних ресурсів Хмельницької міської ради.

03 листопада 2008 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького міського голови з заявою про безкоштовну передачу їй в приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку на території Хмельницької міської ради по АДРЕСА_1 площею 420 кв.м.

08 квітня 2009 року рішенням двадцять четвертої сесії Хмельницької міської ради № 33 їй було виділено земельну ділянку площею 0,0420 га. за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з посиланням на рішення Хмельницької міської ради від 25 липня 1996 року №1061.

13 січня 2010 року управлінням Держкомзему, згодом Держземагенством у м. Хмельницькому Хмельницької області ОСОБА_1 було видано державний акт на право власності серії ЯЕ № 164295.

Акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування. Кадастровий номер земельної ділянки: :01:004:0230.

В 2014 році позивачка звернулась в ТОВ «Бюро судових будземекспертиз» та уклала з ними договір №523/14 від 01.08.2014 року про проведення інвентаризації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

ТОВ «Бюро судових будземекспертиз» була виявлена невідповідність Державного акту серії ЯЕ №164295, на право власності на земельну ділянку площею 0.0420 га. проведеній інвентаризації (кадастровій зйомці), виготовленій ТОВ «Бюро судових будземекспертиз».

Згідно кадастрового плану земельної ділянки в АДРЕСА_1 , виконаного виконавцем робіт ТОВ «Бюро судових будземекспертиз» ОСОБА_2 , виявлена невідповідність в існуючих промірах та межах земельної ділянки відповідно кадастрової зйомки площею 429 кв м. (позначених на кадастровій зйомці червоною лінією) контурам земельної ділянки відповідно технічної документації із землеустрою щодо складання документу, що посвідчує право на земельну ділянку згідно Державного акту серії ЯЕ № 164295 площею 420 кв.м.

Відповідно до висновку експерта №49/18 від 26 березня 2019 року фактична площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0230, за адресою АДРЕСА_1 , яка знаходиться у власності ОСОБА_1 становить 0,0434 га. Фактична площа та конфігурація земельної ділянки не відповідає даним, зазначеним в правовстановлюючих документах на земельну ділянку.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 116 Земельного кодексу України в редакції станом на час виникнення правовідносин між сторонами громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Ст. 118 Земельного кодексу України в редакції станом на час виникнення правовідносин між сторонами встановлено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України в редакції станом на час виникнення правовідносин між сторонами сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України в редакції станом на час виникнення правовідносин між сторонами право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

У відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України, саме власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За нормами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) відповідачем.

Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак позивач не довела в суді, що оскаржуваним рішенням Хмельницької міської ради та Державним актом на право власності на її земельну ділянку порушуються її права як власника та користувача даною земельною ділянкою.

Так рішенням Хмельницької міської ради в 1996 році позивачу було надано в користування земельну ділянкою, площею 420 кв.м. за адресою знаходження її житлового будинку.

На підставі даного рішення, заяви позивача про передачу їй у власність земельної ділянки саме площею 420 кв.м., технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують власність на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , акту встановлення та погодження меж земельної ділянки Хмельницька міська рада з дотриманням вимог Земельного кодексу України надала позивачу земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Ніяких порушень в діях Хмельницької міської ради при прийнятті такого рішення та видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку, що призвели до порушень прав позивача як землевласника чи землекористувача не встановлено.

Посилання позивача на невідповідність в існуючих межах та промірах земельної ділянки фактичного користування даним, зазначеним в правовстановлюючих документах на земельну ділянку не свідчать про порушення прав позивача діями відповідача.

За висновком судової земельно-технічної експертизи фактична площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0230, за адресою АДРЕСА_1 , яка знаходиться у власності ОСОБА_1 становить 0,0434 га., тобто в користуванні позивача знаходиться на 34 кв.м. більше земельної ділянки, ніж їй було передано у власність та посвідчено право власності відповідним Державним актом.

За таких обставин можуть бути порушені права суміжних землекористувачів чи власників суміжних земельних ділянок, а не права позивача, а в разі відсутності порушення таких прав інших осіб позивач може відновити межі земельної ділянки відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 13 січня 2010 року.

Якщо позивач вважає, що має право на отримання у власність земельної ділянки більшою площею, то таке право вона може реалізувати у встановлений в Земельному кодексі України позасудовий спосіб або в разі відмови в отриманні додаткової площі земельної ділянки у власність шляхом оскарження в суді такої відмови.

Доводи апеляційної скарги, що судом не досліджені всі обставини справи, не прийнято до уваги, що під час проведення інвентаризації належної апелянту земельної ділянки було виявлено невідповідність в існуючих промірах та межах земельної ділянки відповідно кадастрової зйомки, висновок експерта з цього питання, а також те, що при прийнятті рішення в 2009 році Хмельницькою міською радою не були взяті до уваги архівні дані по житловому будинку АДРЕСА_1 , а саме договір купівлі-продажу будинку від 14 червня 1990 року, де зазначена земельна ділянка під будинком в розмірі 880 кв.м. з підстав наведених в мотивувальній частині постанови слід відхилити.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 24 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2019 року.

Судді А.М. Костенко

О.І. Талалай

Т.В. Спірідонова