Житомирський апеляційний суд
Справа №272/437/18 Головуючий у 1-й інст. Карповець В. В.
Категорія 47 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №272/437/18 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБОРОБ» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИВА НИВА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Житомирська обласна філія комунального підприємства «Центр державної реєстрації», про визнання недійсними договорів оренди землі, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання договору оренди землі поновленим, визнання додаткових угод укладеними

за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБОРОБ»

на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 23 травня 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Карповця В.В. у м. Андрушівці,

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ХЛІБОРОБ» (надалі - СТОВ «ХЛІБОРОБ» або товариство) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 і Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИВА НИВА» (надалі - ТОВ «ЖИВА НИВА»). Просило визнати недійсними договори оренди землі, укладені між відповідачами 22 листопада 2017 року, площею 2,7940 га та площею 2,8541 га, що розташовані на території Степківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, кадастрові номери земельних ділянок відповідно :05:000:0043 та : 05:000:0042; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер 38390583 та номер 38390743 від 28 листопада 2017 року, прийняті державним реєстратором Житомирської обласної філії Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Богушем Олександром Васильовичем; визнати поновленим договір оренди землі, укладений 22 червня 2007 року між СТОВ «ХЛІБОРОБ» та ОСОБА_1 щодо вищезазначених земельних ділянок, зареєстрованого в державному реєстрі земель 19 жовтня 2007 року за №30; визнати укладеними додаткові угоди від 12 вересня 2017 року до договору оренди землі від 22 червня 2007 року, за умовами яких строк дії договору продовжено до 19 жовтня 2027 року та збільшено розмір орендної плати до 10% від нормативної грошової оцінки, що складає 11 106,64 грн. за кожну земельну ділянку.

Свої позовні вимоги товариство обґрунтовувало тим, що 22 червня 2007 року уклало із ОСОБА_1 договір оренди належних останній земельних ділянок площею 2,7940 га та площею 2,8541 га із кадастровими номерами відповідно :05:000:0043 та :05:000:0042, що розташовані на території Степківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області. Державна реєстрація договору здійснена 19 жовтня 2007 року Андрушівським районним відділом Житомирської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру» та зареєстровано у державному реєстрі земель за № 30 . За умовами договору такий укладено на 10 років та орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Товариство 12 вересня 2017 року повідомило ОСОБА_1 про намір скористатись своїм переважним правом та продовжити дію договору оренди землі, направивши листи-повідомлення та проекти Додаткових угод від 12 вересня 2017 року до договору оренди землі від 22 червня 2007 року, за умовами яких строк дії договору продовжено до 19 жовтня 2027 року та збільшено розмір орендної плати до 10% від нормативної грошової оцінки, що складає 11 106,64 грн. за кожну земельну ділянку. ОСОБА_1 отримала листи-повідомлення із проектами Додаткових угод 15 вересня 2017 року. Натомість 15 вересня 2017 року та 25 вересня 20178 року на адресу товариства ОСОБА_1 направила заяви, в яких повідомила про своє бажання припинити дію договору оренди землі від 22 червня 2007 року щодо обох земельних ділянок, а про розгляд пропозиції щодо укладення договору оренди на новий строк не повідомила. Із інформаційної довідки від 29 березня 2018 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно товариству стало відомо про те, що 22 листопада 2017 року ОСОБА_1 уклала договори оренди тих же самих земельних ділянок з ТОВ «ЖИВА НИВА», чим порушено переважне право СТОВ «ХЛІБОРОБ» на укладення договору оренди на новий строк.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 23 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, СТОВ «ХЛІБОРОБ» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вважає, що ОСОБА_1 грубо порушила переважне право товариства на укладення договору оренди на новий строк, яким товариство мало намір скористатися та зробило для цього усі передбачені чинним законодавством дії з дотриманням процедури, передбаченої статтею 33 Закону України «Про оренду землі». Уклавши договори оренди з іншим орендарем, ОСОБА_1 підтвердила факт невизнання переважного права позивача на укладення договору оренди. Станом на день звернення із позовом товариство не отримало від ОСОБА_1 жодної відповіді на пропозиції щодо укладення договору оренди землі на новий строк, а заяви останньої про бажання припинити договір оренди у розумінні ст.33 Закону України «Про оренду землі» правових наслідків не має.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ЖИВА НИВА» Дорофєєв Д.О. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом установлено та матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_2 є власницею земельних ділянок площею 2,7940 га та площею 2,8541 га із кадастровими номерами відповідно :05:000:0043 та :05:000:0042 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Степківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області (а.с.21-22).

Між ОСОБА_2 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ХЛІБОРОБ» 22 червня 2007 року укладений договір оренди вищезазначених земельних ділянок строком на 10 років (а.с.18-19). Земельні ділянки передані орендарю 22 червня 2007 року, про що свідчить акт прийому-передачі земельних ділянок (а.с.20). Державна реєстрація договору оренди проведена Андрушівським районним відділом Житомирської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру» 19 жовтня 2007 року за №30.

Відповідно до пункту 8 вищевказаного договору оренди після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з пунктом 43 вищезазначеного договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Отже, датою, до якої діяв договір оренди, є 19 жовтня 2017 року.

Так, 12 вересня 2017 року СТОВ «ХЛІБОРОБ» направило на адресу ОСОБА_2 листи-повідомлення про поновлення договору оренди землі із проектами додаткових угод, які остання отримала 15 вересня 2017 року (а.с.23-28). Вказаними додатковими угодами було запропоновано укласти договір оренди на той же строк, але на інших умовах. Так, у листах-повідомленнях СТОВ «ХЛІБОРОБ» зазначає про намір збільшити орендну плату до розміру 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 11 106,64 грн. за кожну земельну ділянку.

Окрім того, у пункті 4 додаткових угод йдеться про те, що орендар протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі передає орендодавцю разовий платіж в розмірі 3 000 грн., в якості винагороди орендодавцю за підписання даної додаткової угоди.

ОСОБА_2 15 вересня 2017 року направила на адресу СТОВ «ХЛІБОРОБ» заяву про своє бажання припинити дію договору оренди земельної ділянки від 22 червня 2007 року відносно земельної ділянки загальною площею 2,7940 із кадастровим номером :05:000:0043, а 25 вересня 2017 року направила заяву такого ж змісту стосовно земельної ділянки загальною площею 2,8541 га із кадастровим номером :05 : 000 : 0042 (а.с.29,30).

22 листопада 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ЖИВА НИВА» укладено договори оренди спірних земельних ділянок (а.с.31 зворот та 32 зворот).

Частинами 1-5,6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) і визначені два випадки можливої пролонгації договору.

У обох випадках в обов`язковому порядку має бути висловлена беззаперечна згода орендодавця на поновлення договору оренди. Переважне право орендаря може бути реалізоване за умови дотримання процедури, передбаченої вказаною нормою, й лише за наявності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди землі. Саме за таких обставин у даному випадку діє принцип свободи договору, закріплений положеннями цивільного законодавства.

Оскільки ОСОБА_2 до закінчення строку дії договору оренди направила СТОВ «ХЛІБОРОБ» письмові заяви про бажання припинити дію договору оренди, суд першої інстанції з урахуванням правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №379/338/16-ц, від 19 вересня 2018 року у справі №683/3656/16-ц, від 20 вересня 2018 року у справі №384/648/17-ц, від 17 жовтня 2018 року у справах №395/1425/16-ц, №395/1437/16-ц, зробив правильний висновок про безпідставність позовних вимог.

Разом із тим, додаткові угоди до договору оренди містять інші умови, ніж договір оренди, а саме: підприємством запропоновано змінити розмір орендної плати, тобто істотні умови договору. Проте, між позивачем та ОСОБА_2 не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору оренди землі, що слідує з листів сторін, а тому переважне право СТОВ «ХЛІБОРОБ» на укладення договору оренди земельних ділянок на новий строк припинилося відповідно до приписів абз.3 ч.1 ст.777 ЦК України.

За таких обставин, встановивши, що орендодавець виразила волевиявлення щодо відмови від продовження строку оренди, що не може виступати підставою для поновлення орендних відносин між сторонами, та між сторонами не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору оренди землі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання представника позивача на ту обставину, що заяви орендодавця ОСОБА_2 від 15 та 25 вересня 2017 року не можуть бути відповідями на пропозиції позивача у розумінні положень ст.33 Закону України «Про оренду землі», є безпідставним, оскільки письмові заяви ОСОБА_2 , у яких вона чітко висловила свою волю на відмову від продовження строку оренди з СТОВ «ХЛІБОРОБ», уже самі по собі свідчать про незгоду орендодавця на поновлення договору оренди землі із позивачем та виключає необхідність додаткового реагування на отримані листи-повідомлення про поновлення договору оренди землі від СТОВ «ХЛІБОРОБ».

Суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін відповідно до ст.375 ЦПК України, приймаючи до уваги те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, з огляду на вищевикладене, не спростовують та додаткового правового обґрунтування не потребують.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБОРОБ» залишити без задоволення, а рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 23 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 07 жовтня 2019 року.