Справа № 627/266/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

07 березня 2019 року смт. Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Вовк Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку, -

у с т а н о в и в :

У березні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 05 жовтня 1991 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Краснокутського районного суду від 07 квітня 2016 року було розірвано. За цей час сторони на спільні кошти побудували будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1. Оскільки відповідач ОСОБА_2 перешкоджає позивачу у користуванні вказаною нерухомістю, просила визнати за нею право приватної власності на Ѕ її частину.

Суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам діючого цивільного процесуального законодавства України, а саме: ст. 175 ЦПК України, згідно якої позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також ст. 177 ЦПК України, відповідно до якої до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У порушення вказаних норм позивач не надала суду доказів дійсної вартості спірного будинку, що позбавляє суд можливості перевірити правильність визначення ціни позову та повноту сплати судового збору.

Також, вона не зазначила про наявність у неї або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, та не підтвердила відповідність копій письмових доказів оригіналу своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім викладеного, у позовній заяві відсутнє підтвердження ОСОБА_1 про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку - залишити без руху, надавши позивачу 5-денний термін для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків, який рахувати з дня отримання нею ухвали.

У разі невиконання ухвали судді в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Вовк