Постанова

Іменем України

13 червня 2019 року

м. Київ

справа № 522/520/15-ц

провадження № 61-34753св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Апеляційного суду Одеської області від 06 липня 2017 року у складі колегії суддів: Ващенко Л.Г., Вадовської Л. М., Плавич Н. Д.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» - правонаступник Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Позовна заява мотивована тим, що 29 серпня 2014 року в м. Одесі, по вул. Сегедській, при виїзді на вул. Фонтанська дорога, відбулась дорожньо -транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «Тойота» RAV-4, державний номер НОМЕР_1 .

Винною у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди визнана водій ОСОБА_2 , на підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 29вересня 2014 року.

Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «СК «АХА Страхування», страховий поліс № АС/6497602 від 30 грудня 2013 року.

За висновком спеціаліста розмір шкоди становить 41 160,31 грн.

28 листопада 2014 року відповідач частково виплатив страхове відшкодування у розмірі 14 635,77 грн, однак необґрунтовано відмовив у виплаті повної суми збитків, оскільки на момент дорожньо - транспортної пригоди автомобіль не мав експлуатаційних пошкоджень.

Позивач також вважав, що йому завдані інші збитки, зокрема, пов`язані із автотоварознавчим дослідженням, втратою товарної вартості автомобіля, пошкодженням номерного знаку, а також завдані моральні страждання.

Тому позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь різницю між реальною вартістю збитків і вже виплаченою сумою страхового відшкодування у розмірі 27524 грн. 54 коп.; величину втрати товарної вартості автомобіля в сумі 3876 грн. 20 коп.; на відшкодування моральної шкода - 10000 грн.; за пошкодження номерного знаку - 300 грн.; за огляд автомобіля працівником СТО - 334 грн. 80 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «СК «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування, витрат на дослідження та пошкодження номерного знаку відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що страхова компанія обґрунтовано розрахувала суми матеріального збитку із застосування коефіцієнту фізичного зносу.

Стосовно вимог позивача про стягнення на його користь коштів в сумі 3876,20 грн., як величину втрати товарної вартості автомобіля; витрат, пов`язаних з проведенням експертних досліджень, у розмірі 1500 грн.; вартість пошкодженого номерного знаку у розмірі 300 грн.; витрат на огляд автомобіля представниками станції технічного обслуговування у розмірі 334, 80 грн. суд прийшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність вимог позивача в цій частині, а тому відмовив в їх задоволенні з огляду на те, що в порушення вимог ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Щодо відшкодування вартості номерного знаку, то суд відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки згідно ремонтної калькуляції № 1.102.14.05023 від 18 жовтня 2014 року вартість пошкодженого номерного знаку була включена при розрахунку робіт та матеріалів, необхідних для відновлювального ремонту транспортного засобу, та врахована у звіті № 203 від 18 жовтня 2014 року, на підставі якого позивачу було виплачено страхове відшкодування.

Відшкодування страховою компанією витрат, пов`язаних з оглядом транспортного засобу представниками станції технічного обслуговування, чинним законодавством не передбачено.

Також суд відмовив у задоволенні позовних про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що доказів спричинення такої шкоди суду не надано.

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «СК «АХА Страхування» про стягнення коштів у розмірі 27524,54 грн., як різниці між реальною вартістю збитків і сплаченою сумою страхового відшкодування; коштів на суму 3876,20 грн., як величини втрати товарної вартості автомобіля; відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 10000 грн.; витрат на огляд автомобіля представниками станції технічного обслуговуванння у розмірі 334,80 грн.; витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, у розмірі 243, 60 грн. відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що суд при розгляді даного позову в мотивувальній частині рішення від 13 листопада 2015 року висловив позицію стосовно усіх заявлених позивачкою позовних вимог, проте в резолютивній частині вказав лише про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 до АТ «СК «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування, витрат на дослідження та пошкодження номерного знаку.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та текст рішення суду, суд ухвалив додаткове рішення, в якому врегулював питання стосовно інших заявлених вимог ОСОБА_1

Короткий зміст рішення апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 06 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2015 року і додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2016 року у частині відмови ОСОБА_1 у позові про стягнення страхового відшкодування у розмірі 27 524,54 грн., як різниці між реальною вартістю збитків і сплаченою сумою страхового відшкодування та судових витрат, скасовано.

Позов ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у розмірі 27524,54 грн, як різниці між реальною вартістю збитків і сплаченою сумою страхового відшкодування, задоволено.

Стягнуто з АТ "СК "АХА Страхування" на користь ОСОБА_1 різницю між реальною вартістю збитків і виплаченою страховою сумою у розмірі 27 524,54 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2015 року і додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2016 року у частині відмови у позові про стягнення витрат на дослідження та пошкодження номерного знаку, величини втрати товарної вартості автомобіля, моральної шкоди, витрат на огляд автомобіля представником станції технічного обслуговування залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позивачем у встановленому порядку доведено, що реальний розмір збитків, спричинених внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, дійсно перевищує розмір виплаченого страхового відшкодування, а тому наявні підстави для задоволення позову в частині стягнення 27 524,54 грн.- різниці між реальною вартістю збитків і виплаченою страховою сумою.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У серпні 2017 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» подано до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Одеської області від 06 липня 2017 року.

У касаційній скарзі представник скаржника просить оскаржуване рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог. Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Касаційна скарга обґрунтована посиланням на неправильне застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вважає, що АТ «СК «АХА Страхування» в повному обсязі та належним чином виконало свої зобов'язання, передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», стосовно заявленого позивачем страхового випадку.

Доводи інших учасників справи

01 листопада 2017 року на адресу Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від ОСОБА_1 надійшло заперечення на касаційну скаргу. У письмових запереченнях позивач зазначила, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою і витребувано цивільну справу № 522/520/15-ц з Приморського районного суду м. Одеси.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Відповідно до пункту 4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

05 червня 2019 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду у складі колегії суддів Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Курило В. П.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 29 серпня 2014 року сталася дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої зіткнулись автомобіль «Toyota Camri», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 і автомобіль "Toyota" RAV-4, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача.

Винною у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди, на підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2014 року, визнана водій ОСОБА_2

Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «СК «АХА Страхування», страховий поліс № АС/6497602 від 30 грудня 2013 року.

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних ушкоджень.

За звітом № 203 від 18 жовтня 2014 року спеціаліста Вітвіцького І. І. вартість матеріальної шкоди власнику автомобіля "Toyota" RAV-4, державний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження під час дорожньо - транспортної пригоди, становить 14635,77 грн.

Відповідно до звіту № 175-11/зм-2015 від 16 лютого 2015 року спеціаліста ОСОБА_5 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Toyota" RAV-4, державний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження під час дорожньо - транспортної пригоди без врахування величини втрати товарної вартості становить 42160 грн. 31 коп.

Згідно із висновком № 309 від 16 червня 2016 року судової автотоварознавчої експертизи сума матеріального збитку завданого власнику автомобіля "Toyota" RAV-4 №, державний номер НОМЕР_1 , становить 45 080,41 грн.

Встановлено, що 28 листопада 2014 року відповідач виплатив страхове відшкодування у розмірі 14 635,77 грн, що визнано сторонами.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення), кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень статті 57 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення), доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення), кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Аналогічні положення містить стаття 81 чинного ЦПК України.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Згідно із ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Не погодившись з визначеним страховою компанією розміром страхового відшкодування, позивач на підтвердження розміру завданої йому майнової шкоди надав звіт № 175-11/зм-2015 від 26 лютого 2015 року з визначення вартості матеріальних збитків колісного транспортного засобу, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Toyota" RAV-4, державний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 42160 грн. 31 коп.

Заперечуючи проти позову, ПрАТ «СК «АХА Страхування» зазначало, що воно правильно визначило розмір страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль "Toyota" RAV-4, державний номер НОМЕР_1 , у розмірі 14635,77 грн., виходячи з розміру заподіяної власнику вказаного автомобіля шкоди, визначеного експертом Вітвицьким І. І . у висновку від 18 жовтня 2014 року № 203.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10 березня 2016 року у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу. Відповідно до висновку експерта від 16 червня 2017 року № 309, складеного судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, майнова шкода, завдана власнику автомобіля марки "Toyota" RAV-4, державний номер НОМЕР_1 , складає 45080,41 грн.

За таких обставин, апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення із страхової компанії на користь потерпілої особи майнової шкоди у розмірі 27 524,54 грн., з огляду на розмір позовних вимог, в межах ліміту страхової суми та з урахуванням уже виплаченої суми страхового відшкодування.

Доводи касаційної скарги про те, що при визначенні розміру майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, апеляційний суд необгрунтовано не взяв до уваги висновок від 18 жовтня 2014 року № 203 оцінки колісного транспортного засобу, складений експертом Вітвицьким І. І. , є неспроможними. За наявності у матеріалах справи наданих сторонами двох істотно відмінних висновків спеціалістів, апеляційний суд на виконання вимог цивільного судочинства, основним завданням якого є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ (стаття 1 ЦПК України 2004 року), призначив у справі судову автотоварознавчу експертизу щодо визначення розміру завданої позивачеві майнової шкоди, висновки якої були покладені в основу оскаржуваного.

ПрАТ «СК «АХА Страхування» не навело переконливих мотивів, які б ставили під сумнів правильність висновку експерта від 16 червня 2017 року № 309, складеного судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Крім того, в силу положень статті 400 ЦПК України, касаційний суд не наділений повноваженнями надавати оцінку та здійснювати переоцінку доказів.

При таких обставинах наведені в касаційній скарзі доводи Верховним Судом відхиляються, оскільки суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, на підставі повно встановлених обставин справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 06 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є.В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

В. П. Курило