Справа № 462/970/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Трипалюк А.Б.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, покликаючись на те, що 04 червня 2017 року о 18.30 год. в м. Львів на пл. Двірцевій, 1, водій ОСОБА_5, який перебував у трудових відносинах з відповідачем, керуючи автомобілем VAN HOOL Т918 ALTANO н.з. КRА 9179 J не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль МАN 9.150 н.з. ВС 3929 ЕР, в результаті чого останній отримав технічні пошкодження. При цьому, автомобіль МАN 9.150 н.з. ВС 3929 ЕР на праві приватної власності належить ОСОБА_6, а на момент ДТП знаходився під керуванням її батька - ОСОБА_3 ТзДВ «СТДВ «Глобус» відшкодувало йому збитки, завдані автомобілю внаслідок ДТП, що сталась з вини ОСОБА_5 лише у розмірі 20984,00 грн. Однак, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №123/17 від 17 листопада 2017 року, вартість відновлювального ремонту автобуса МАN 9.150, н.з. ВС 3929 ЕР становить 64882,70 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь 43898,70 грн. майнової шкоди, 2000,00 грн. моральної шкоди, 900,00 грн. витрат на експерта, 704,80 грн. судового збору.

Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечила, пояснила, що автомобіль VAN HOOL Т918 ALTANO н.з. КRА 9179 J, на якому було вчинено дорожньо транспортну пригоду належить на праві власності фірмі Ideal Trevel Wit Laczny Spolska Jawna та зареєстрований у ОСОБА_7. Відповідач не був та не являється співвласником даної фірми та не має правових підстав на нього. Крім того, 04 червня 2017 року водій ОСОБА_5 не виходив у рейс на його автобусі. Також, зазначила, що сума майнового відшкодування завищена позивачем та вважає, що таке може становити 13780,00 грн. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача заявив 13 липня 2018 року клопотання про витребування документів та виклик свідків, яке судом було задоволено.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 11 вересня 2017 року 04 червня 2017 року о 18.30 год., в м. Львів на пл. Двірцевій, 1, водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем VAN HOOL Т918 ALTANO н.з. КRА 9179 J не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль МАN 9.150 н.з. ВС 3929 ЕР, в результаті чого останній отримав технічні пошкодження. При цьому, автомобіль МАN 9.150 н.з. ВС 3929 ЕР на праві приватної власності належить ОСОБА_6, а на момент ДТП знаходився під керуванням її батька - ОСОБА_3

Відповідно до договору добровільного страхування засобів наземного транспорту №АК- 5394194 від 27 березня 2017 року автомобіль VAN HOOL Т918 ALTANO н.з. КRА 9179 J станом на момент ДТП був застрахований у ТзДВ «СТДВ «Елобус», зокрема, від ризику дорожньо-транспортної пригоди за участю іншого транспортного засобу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобовязаний при -.останні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового -.анодування у передбачений договором строк.

ТзДВ «СТДВ «Глобус» здійснило відшкодування позивачу ОСОБА_3 збитки, завдані автомобілю внаслідок ДТП, що сталась з вини ОСОБА_5 у розмірі 20984,00 грн.

Однак, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №123/17 від 17 листопада 2017 року, складеного судовим експертом ОСОБА_8 на замовлення ОСОБА_3, вартість відновлювального ремонту автобуса МАN 9.150, н.з. ВС 3929 ЕР становить 64882,70 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, згідно з правовим висновком Верховного Суду України від 04 червня 2014 року по справі №6-49цс14, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

Також, дорожньо-транспортна пригода була скоєна ОСОБА_5 на автомобілі VAN HOOL Т918 ALTANO н.з. КRА 9179 J, який належить на праві власності фірмі Ideal Trevel Wit Laczny Spolska Jawna та зареєстрований у ОСОБА_7, однак ОСОБА_5 на момент скоєння такої пригоди перебував в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_4, а саме здійснював регулярні перевезення пасажирів, що не заперечила в ході розгляду справи представник відповідача та додатково стверджується договором №01/16/СК-02М(8) від 01 січня 2016 року, трудовим договором №32/15 від 21 жовтня 2015 року.

Відповідно до п. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року., не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір.

Внаслідок наведеного, суд вважає, що з відповідача ФОП ОСОБА_4, з яким ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах, слід стягнути 43898,70 грн. різниці між фактичним розміром заподіяної йому шкоди та виплатою страховика ТзДВ «СТДВ «Глобус».

Крім того, суд не бере до уваги покликання представника відповідача на те, що ОСОБА_5 не виходив у рейс 04 червня 2017 року, оскільки нею не надано суду жодних належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів керування ОСОБА_5 автомобілем VAN HOOL Т918 ALTANO н.з. КRА 9179 J не внаслідок виконання ним трудових обовязків.

Також, суд критично оцінює покликання представника відповідача на неналежність суми майнової шкоди, вказаної позивачем, а також на рахунок-фактуру №1-22022019 від 22 лютого 2019 року, оскільки сума майнової шкоди встановлена експертом у висновку експертного автотоварознавчого дослідження №123/17 від 17 листопада 2017 року, такий висновок не заперечувався відповідачем та його представником, а також представник відповідача не заявляла клопотання про проведення експертизи.

Що стосується завдання позивачу моральної шкоди відповідачем, то в ході судового розгляду встановлено, що позивачу, внаслідок пошкодження майна, яким він користувався, завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях позивача через порушення його майнових прав, додаткових зусиллях для організації свого життя внаслідок тривалої неможливості користування майном, а тому дану позовну вимогу щодо стягнення з відповідача моральної шкоди слід задовольнити частково в сумі 500,00 грн., так як завдана відповідачем моральна шкода за характером та тривалістю відповідає такому розміру.

Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 3 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Крім того, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Внаслідок наведеного, з відповідача слід стягнути на користь позивача 900,00 грн. витрат, повязаних із залученням експерта, що стверджується рахунком №1711/17 від 17 листопада 2017 року, а також 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 /місто Тернопіль, вулиця Київська, 14/155, рнокпп / на користь ОСОБА_3 /місто Стебник, вулиця Зелена Діброва, 80б, рнокпп / 43898 /сорок три тисячі вісімсот девяносто вісім/ гривень 70 копійок майнової шкоди.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 /місто Тернопіль, вулиця Київська, 14/155, рнокпп / на користь ОСОБА_3 /місто Стебник, вулиця Зелена Діброва, 80б, рнокпп / 500 /пятсот/ гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 /місто Тернопіль, вулиця Київська, 14/155, рнокпп / на користь ОСОБА_3 /місто Стебник, вулиця Зелена Діброва, 80б, рнокпп / 1604 /одну тисячу шістсот чотири/ гривні 80 копійок судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено 11 березня 2019 року.

Суддя /підпис/ ОСОБА_9

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш