Ухвала

Іменем України

07 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 308/3183/18

провадження № 61-17522ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П.,

розглянувши касаційну скаргу головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Грицищука Михайла Петровича на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 січня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 липня 2019 року в справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересована особа - ОСОБА_1 , на дії та рішення головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Грицищука Михайла Петровича,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду із зазначеною скаргою, в якій просило визнати незаконними дії головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі - Ужгородського МВДВС ГТУЮ у Закарпатській області) Грицищука М. П. по виконавчому провадженню № 52477953 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31 серпня 2017 року та скасувати дану постанову, зобов`язати державного виконавця відновити виконавче провадження № 52477953

Скарга мотивована тим, що на виконанні в Ужгородському МВДВС ГТУЮ у Закарпатській області перебуває виконавчий лист, виданий Ужгородським міськрайонним судом 27 травня 2015 року на виконання рішення суду від 11 квітня 2014 року в справі № 308/8739/13-ц, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 144 573,08 грн та судовий збір у розмірі 1445,73 грн. 20 лютого 2018 року стягувач отримав постанову державного виконавця Грицищука М. П. від 31 серпня 2017 року про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні № 52477953, оскільки транспортний засіб боржника - автомобіль марки «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_1 , розшук якого здійснювався поліцією, не виявлений протягом року з дня оголошення розшуку. Ця постанова у виконавчому провадженні та дії державного виконавця щодо її винесення є незаконними. Державним виконавцем не були здійснені всі необхідні дії з метою примусового виконання рішення суду передбачені статтями 10, 18, 36, 48 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, щодо регулярної перевірки майнового становища боржника, виявлення його майна, доходів, банківських рахунків, розшуку транспортного засобу боржника. Державний виконавець не звертався до суду щодо обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Оскільки службові обов`язки державним виконавцем не були виконані належним чином, рішення суду, яке є обов`язковим для виконання, залишилося невиконаним, а права стягувача у виконавчому провадженні були порушені. Враховуючи наведене, заявник просив скаргу задовольнити.

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалою від 23 січня 2019 року, залишеною без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 30 липня 2019 року, скаргу задовольнив частково. Визнав незаконними дії головного державного виконавця Ужгородського МВДВС ГТУЮ у Закарпатській області Грицищука М. П. по виконавчому провадженню № 52477953 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31 серпня 2017 року. Скасував постанову головного державного виконавця Ужгородського МВДВС ГТУЮ у Закарпатській області Грицищука М. П. від 31 серпня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 52477953. В решті вимог відмовив.

06 вересня 2019 року головний державний виконавець Ужгородського МВДВС ГТУЮ у Закарпатській області Грицищук М. П. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 січня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 липня 2019 року і закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що державний виконавець Ужгородського МВДВС ГТУЮ у Закарпатській області Грицищук М. П. належним чином виконав свої обов`язки з примусового виконання рішення в об`єднаному виконавчому провадженні. Стягувач має право повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, однак необґрунтовано оскаржив рішення і дії державного виконавця. Крім того, норми частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» апеляційним судом витлумачені неправильно, оскільки судом не зазначено, що саме державний виконавець не зробив.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом

Положеннями пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Встановивши, що на час винесення постанови від 31 серпня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу державним виконавцем не були вчинені всі необхідні дії щодо належного виконання рішення суду, зокрема, не внесено подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти належні боржникові від інших осіб; не використано державним виконавцем свого права на звернення до суду щодо застосування до боржника приводу, у зв`язку з неявкою на виклик державного виконавця, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Грицищука Михайла Петровича на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 січня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 липня 2019 року в справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересована особа - ОСОБА_1 , на дії та рішення головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Грицищука Михайла Петровича.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. П. Курило