Справа № 522/3202/19
Провадження № 2/522/4819/19
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

01 березня 2019 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Шкамерда К. С. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 6 600 000 грн.

Відповідно до вимог частини шостої статті 175 ЦПК України у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

У позовній заяві позивач посилається на частину першу статті 1167 ЦК України, яка передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивачем заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди, яку завдано, на його думку, бездіяльністю органів досудового слідства, прокуратури, медичними закладами.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до пунктів 4, 5, 10, 14 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» питання про відшкодування моральної шкоди у зазначених випадках та її розмір вирішується за заявою громадянина ухвалою суду першої інстанції, який розглядав кримінальну справу або якому вона мала бути підсудна. Розмір моральної шкоди в цих випадках визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

Разом з цим, відповідно до ст.1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Законом передбачено вичерпний перелік підстав для відшкодування шкоди, яку завдано фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює досудове розслідування, проте позивачем в позовній заяві не наведено, передбачені законом підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої органом досудового розслідування.

Враховуючи викладене, відповідно до положень частини шостої статті 175 ЦПК України, для правильного вирішення спору позивачеві позивачу у позовній заяві слід зазначити: в чому полягає завдана йому моральна шкода; якими конкретними неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача її заподіяно позивачеві; з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується; чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру; з чого позивач виходив визначаючи грошову суму в розмірі 6 600 000 грн.; чи оскаржував позивач дії зазначених органів в судовому порядку.

Також позивач зазначив адресу відповідача 65014, м.Одеса, вул. Єврейська12.

Однак, як вбачається з витягу про реєстрацію юридичної особи, зареєстрованим місцезнаходженням юридичної особи Головного управління Національної поліції в Одеській області значиться м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 15-А, що належить до території Київського районну міста Одеси.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до думки про доцільність уточнення позовних вимог позивачем.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Для виконання вимог, визначених ст. 175 ЦПК України, суд встановлює позивачу строк пять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Запропонувати позивачу у п'ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали: усунути недоліки вказані в мотивувальній частині ухвали. В разі не усунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявнику з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя К.С. Шкамерда