У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді Тимченко О.В.,

секретар судового засідання Собашкевич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Новотроїцьке Херсонської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Берельох» про стягнення збитків, завданих самовільним зайняттям земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Означений громадянин звернувся 04.06.2019 року до суду з заявою про забезпечення позову, обґрунтовуючи її тим, що на розгляді Новотроїцького районного суду Херсонської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Берельох» про стягнення збитків, завданих самовільним зайняттям земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він має в приватній власності земельну ділянку площею 5,5920 га, яка розташована на території Новомихайлівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. Право власності на земельну ділянку посвідчено державним актом на право приватної власності серії НОМЕР_1 від 17.09.2001 року.

18 вересня 2007 року він надав мою земельну ділянку в користування відповідачу на підставі укладеного між ними договору оренди землі, який був зареєстрований 26 лютого 2008 року. Вони домовились, що строк, на який був укладений договір складає 10 років. В 2017 ропі він вирішив не поновлювати укладений договір оренди, так як має намір сам використовувати свою земельну ділянку. На протязі вересня 2017 - січня 2018 року він направив три листа фермерському господарству «Берельох», в яких повідомив про припинення їх договірних відносин після закінчення строку договору оренди та повернення йому його земельної ділянки. Однак, земельна ділянка йому не була повернута.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 6 березня 2019 року у цивільній справі № 662/770/18 за позовом ФГ «Берельох» до ОСОБА_1 про визнання додаткової угоди укладеною, у задоволенні позову було відмовлено. Тим самим, суд підтвердив факт незаконного використання відповідачем його земельної ділянки.

Вважає, що фермерське господарство «Берельох» після закінчення строку дії договору оренди землі, а саме з 22 лютого 2018 року повинно було повернути йому його земельну ділянку, натомість вони продовжують використовувати її у своїй підприємницькій діяльності. Внаслідок безпідставного використання його земельної ділянки ФГ «Берельох» завдало йому збитків у вигляді неотриманого доходу. На підставі цього просить накласти арешт на врожай, який знаходиться на земельній ділянці площею 5,5920 га. на території Новомихайлівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, кадастровий номер НОМЕР_2 .

Сторони в судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову,яке допускається…якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити…ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно п.п.1,2.10 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується,зокрема накладенням арешту на майно та або грошові кошти,що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб,забороною вчиняти певні дії. Суд може застосовувати декілька видів забезпечення позову. Не може бути накладено арешт на предмети,що швидко псуються. Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України в постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив: п.4 що, розглядаючи заяву про забезпечення позову,суд,суддя/ має з урахуванням доказів,наданих позивачем на підтвердження своїх вимог,пересвідчитися зокрема в тому,що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову,з`ясувати обсяг позовних вимог,дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову,який просить застосувати особа,котра звернулася з такою заявою,позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб,права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути істотні перешкоди як виконання судового рішення так і ефективного захисту або поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивача.

Як встановлено судом, не заперечується сторонами, отже не підлягає доведенню що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, щодо якої було укладено з відповідачем ФГ «Берельох» договір оренди з 18 вересня 2007 року на строк 10 років.

За рішенням суду від 06 березня 2019 року цей договір оренди визнаний недійсним, в задоволенні позову фермерського господарства «Берельох» про визнання його дійсним відмовлено.

За таких обставин слід прийти до висновку про припинення договірних відносин між сторонами, однак в установленому законом порядку земельна ділянка від відповідача не витребувана, рішення суду про примусове її повернення власнику не існує. Фермерське господарство претендує на переважне право оренди її і судовий спір не завершено.

Крім того, як не заперечується сторонами, земельна ділянка засіяна.

Кошти і праця в її оброблення вкладені фермерським господарством.

Відповідно до вимог ст.95 Земельного кодексу України «Права землекористувачів» землекористувачі,якщо інше не передбачено законом або договором,мають право:

«б»/власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур,на вироблену сільськогосподарську продукцію.

В судовій практиці, що наведена в узагальнені практики Верховного Суду України по розгляду судами земельних спорів /Вісник Верховного Суду України №3/37/2003 рік/ зазначено,що …якщо договір оренди землі не укладався, виключає можливість стягнення орендної плати,але наявність означених обставин породжує зобовязання користувача, який використовує земельну ділянку позивача, виплатити йому частину отриманого доходу за правилами ст. 469 ЦК 1963 року, що аналогічні вимогам ст.1212-1214 ЦК України. При цьому розмір такого доходу може визначатися відповідно до встановлених розмірів орендної плати.

Отже, ще підлягає доведенню, що розмір збитків, завданих ОСОБА_1 , мав місце на суму більшу ніж орендна плата за оренду аналогічної земельної ділянки та що збір врожаю фермерським господарством на земельній ділянці ОСОБА_1 може утруднити виконання рішення.

Суд також враховує, розглядаючи заяву про забезпечення позову, що накладення арешту на незібраний врожай, як на майно що швидко псується неможливо, в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного,керуючись ст.149,150 156 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, а саме в накладенні арешту на врожай пшениці, який знаходиться на земельній ділянці площею 5,5920 га, яка розташована на території Новомихайлівської сільської Ради Новотроїцького району Херсонської області та заборонити фермерському господарству « ОСОБА_2 » проводити його збирання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, починаючи з дня проголошення.

Суддя О.В. Тимченко