Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/341/19

Провадження №2/377/170/19

09 жовтня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Прядко Н.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

У С Т А Н О В И В:

10 травня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 березня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 176. Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні стосунки сторін не склались через різні погляди на сімейне життя, подружні права та обов`язки, виховання дитини, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

Ухвалою судді від 05 серпня 2019 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання на 27 серпня 2019 року.

Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 10 вересня 2019 року.

Ухвалою суду від 10 вересня 2019 року судовий розгляд справи було відкладено на 27 вересня 2019 року на підставі п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України.

27 вересня 2019 року судове засідання знято з розгляду у зв`язку з відрядженням судді і призначено нове судове засідання на 09 жовтня 2019 року.

Позивач в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. До канцелярії суду подала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд справи за її відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації за правилами ст.ст.128-130 ЦПК України, проте конверт із судовою повісткою повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 09 жовтня 2019 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 12 березня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, копія якого долучена до справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_1 12 березня 2011 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 176. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_2 , дружині ОСОБА_1 .

Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач, мати - позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи.

Як вбачається із змісту позовної заяви, не зважаючи на наявність спільної малолітньої дитини, у позивача з відповідачем так і не склалися нормальні сімейні стосунки. Як виявилося з часом в кожного з них різні погляди на сімейне життя, подружні права та обов`язки, виховання дитини. Вже більше року як позивач припинила спілкуватися з відповідачем і з часом переїхала разом з дитиною до своїх батьків у м. Славутич. З того часу вони повністю припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, в кожного утворився окремий бюджет.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як вбачається з позовної заяви, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати разом з позивачем.

У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В поданій заяві позивач зазначила, що після розірвання шлюбу вона бажає відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи з викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265, 280 - 281ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 березня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 176.

Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище дружини ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне заочне рішення суду виготовлено 09 жовтня 2019 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька