Справа № 754/8480/18
У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2019 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Галась І.А.

при секретарі - Ленській Т.І.

у відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника заявника (стягувача) ОСОБА_1 , адвоката Чумака Віталія Вікторовича, суб`єкт оскарження: державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шпак Родіон Володимирович, заінтересована особа: ОСОБА_2 , на рішення та дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника (стягувача) ОСОБА_1 , адвокат Чумак Віталій Вікторович звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з скаргою на рішення та дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шпака Родіона Володимировича, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Вимоги скарги обґрунтовує наступним.

20 червня 2019 року на адресу позивавача - ОСОБА_1 , надійшло повідомлення державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місії Києві Шпак Р.В., про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 31 травня 2019 року. Підставою для повернення виконавчого документа стало відсутність відомостей стосовно ідентифікаційного коду боржника.

Відповідно до штампу на конверті повідомлення було відправлено Позивачу 04 червня 2019 року, а вручене лише 20 червня 2019 року, відповідно строк оскарження не пропущений або підлягає поновленню через несвоєчасне повідомлення скаржника.

Зазначено, що рішення державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої, служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві Шпак Р.В., про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання є незаконним та таким, що суперечить ЗУ «Про виконавче провадження», через що підлягає скасуванню виходячи з наступного.

17 квітня 2019 року, Деснянським районним судом міста Києва у справі №754/8480/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, був виданий виконавчий лист про стягнення боргу - з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 .

08 травня 2018 року, указаний виконавчий лист було направлено до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві для виконання, який згодом повернувся Позивачу без виконання через відсутність відомостей стосовно ідентифікаційного коду боржника.

Посилаючись на ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», представник скаржника, зазначає що відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документа стягувачу.

Таким чином, державним виконавцем не використані в повному обсязі надані йому права та обов`язки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», оскільки відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податку може бути надано на вимогу лише державного органу або особи, якої такі відомості стосуються, а тому повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є безпідставним.

Посилаючись на викладені обставини справи просить суд:

1.Визнати неправомірним та скасувати повідомлення від 31 травня 2019 року державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві Шпак Р.В. «Про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання», а саме виконавчого листа від 17 квітня 2019 року виданого Деснянським районним судом міста Києва у справі №754/8480/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, на користь ОСОБА_1 в сумі 612 400 гривень.

2.Зобов`язати Деснянський районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві відкрити виконавче провадження згідно виконавчого листа від 17 квітня 2019 року виданого Деснянським районним судом міста Києва у справі 754/8480/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, на користь ОСОБА_1 .

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ст.450 ЦПК України, а тому справу слід розглянути за їх відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги суд встановив наступне.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 суму заборгованості за договором позики від 03.08.2012 року в сумі 612 400 грн. 00 коп., а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 6 124.00 грн.

На виконання рішення суду, 17 квітня 2019 року Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №754/8480/18.

Згідно повідомлення від 31 травня 2019 року, державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шпаком Родіоном Володимировичем, розглянуто заяву стягувача щодо примусового виконання виконавчого листа №754/8480/18 виданий 17.04.2019 року Деснянським районним судом м. Києва, та керуючись п.6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», повернуто виконавчий лист без прийняття до виконання. Зі змісту повідомлення, вбачається, що відповідно до даних зазначених у поданих документах, на виконання (у заяві та у виконавчому документі) відсутні відомості, стосовно ідентифікаційного коду боржника, що унеможливлює виконання рішення суду, в зав`язку з цим, виконавчий документ не може бути прийнятий до виконання до Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного .

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Гарантії прав учасників виконавчого провадження є невід`ємними від юридичних гарантій законності, під якими розуміють передбачені законом спеціальні засоби впровадження охорони та, у разі порушення, відновлення законності.

Відповідно до ч.2 ст.32 Конституції України та ч.1 ст.302 ЦК України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Пункт 4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Відповідно до п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення , якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Згідно п. 3 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Тобто, у разі не зазначення індивідуального ідентифікаційного номера (реєстраційного номера облікової картки платника податків) у рішенні суду, судовому наказі, згідно із п.3 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» здійснюється з дотриманням засад верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відсутність у виконавчому листі відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 свідчить про те, що зазначені дані не були встановлені судом, що унеможливило внести такі відомості до виконавчих листів, а відтак не може вважатися помилкою у виконавчому документі. В той же час як вбачається з копій виконавчих листів, такі містять інші відомості, що дають можливість ідентифікувати особу боржника. Крім цього, державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

Тому відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного коду боржника не є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у Правовому висновку ВСУ України в постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14.

Як встановлено в судовому засіданні, суду відомості про ІПН боржника не було надано, а у заявника відсутні можливості без згоди боржника отримати дані, на підставі відсутності яких державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державний виконавець Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, не використав в повному обсязі надані йому права, не виконав обов`язки, покладені на нього як державного виконавця Законом України «Про виконавче провадження», а тому такі дії державного виконавця є неправомірними.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги. Таким чином, суд прийшов до висновку про незаконність дій державного виконавця при складенні повідомлення про повернення виконавчого документа, з метою захисту прав заявника суд вважає за необхідне скасувати його.

Щодо обраного заявником способу захисту, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до п.п.3 п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене вище, а також виходячи зі змісту прав та обов`язків виконавця при проведенні виконавчих дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження», суд не знаходить підстав для зобов`язання виконавця відкрити виконавче провадження та вважає належним спосіб захисту зобов`язання державного виконавця вирішити питання про прийняття виконавчого документа до виконання.

При таких обставинах суд задовольняє скаргу частково.

Керуючись ст.32 Конституції України, ст.ст.2, 4, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника заявника (стягувача) ОСОБА_1 , адвоката Чумака Віталія Вікторовича, суб`єкт оскарження: державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шпак Родіон Володимирович, заінтересована особа: ОСОБА_2 , на рішення та дії державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шпака Родіона Володимировича щодо винесення повідомлення від 31 травня 2019 року про повернення без прийняття до виконання виконавчого документа - виконавчого листа №754/8480/18, виданого 17 квітня 2019 року Деснянським районним судом м. Києва.

Скасувати повідомлення державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шпака Родіона Володимировича від 31 травня 2019 року про повернення виконавчого документа - виконавчого листа № 754/8480/18, виданого 17 квітня 2018 року Деснянським районним судом м. Києва.

Зобов`язати державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шпака Родіона Володимировича вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого документа - виконавчого листа № 754/8480/18, виданого 17 квітня 2018 року Деснянським районним судом м. Києва

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: