ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/2066/15-ц Номер провадження 22-ц/814/593/19Головуючий у 1-й інстанції Попов М.С Доповідач ап. інст. ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.

секретар: Радько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2018 року

по справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову Карлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 22 серпня 2016 року про відкриття виконавчого провадження та на постанову Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 19 липня 2017 року про прийняття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на постанову Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 22 серпня 2016 року про відкриття виконавчого провадження та на постанову Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області від 19 липня 2017 року про прийняття виконавчого провадження після надходження його з Карлівського РВ ДВС. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що згідно постанови Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 22 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження №52016627 з примусового виконання виконавчого листа, який видав Карлівський районний суд Полтавської області 03 серпня 2016 року.

Вважає, що державний виконавець зобовязаний був повернути виконавчий лист стягувачу без прийняття до виконання в звязку з тим, що у ньому відсутні відомості щодо ідентифікаційного коду стягувача та боржника. Крім того вказувала, що рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, не має зобовязального характеру по відношенню до боржника, оскільки відсутні будь-які посилання на те, які дії, згідно вказаного судового рішення, повинна вчиняти боржник на користь стягувача, що згідно п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.

За наведених обставин, просила постанову Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавсь-кій області від 22 серпня 2016 року про відкриття виконавчого провадження, а також постанову Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області від 19 липня 2017 року про прийняття виконавчого провадження №52016627 скасувати.

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою районного суду, ОСОБА_2 оскаржила її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись не відповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила оскаржувану нею ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою її скаргу задовольнити у повному обсязі.

Вважає, що районним судом не враховано, що державному виконавцю закон не дає повноважень змінювати вимоги виконавчого документа, інтерпретувати на власний розсуд ті чи інші відомості. При проведенні виконавчого провадження державний виконавець мав керуватися лише виконавчим документом, який видав Карлівський районний суд Полтавської області 03 серпня 2016 року.

Також наголошувала на тому, що виконання рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 08 червня 2016 року, на підставі якого виданий виконавчий лист, не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення, а тому примушування її до невизначених судом дій є незаконним та таким, що порушує її конституційні права.

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 свій відзив надала представник Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3, в якому, спростовуючи доводи апелянта, вказувала на правомірність дій державного виконавця Київського ВДВС м.Полтави щодо винесення постанови про прийняття виконавчого провадження до виконання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, враховуючи наступне.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 03 серпня 2016 року Карлівським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист на підставі рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 08 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, а також встановлення порядку спілкування з дитиною, в якому суд вирішив: усунути перешкоди у спілкуванні батька ОСОБА_4 з сином ОСОБА_6 шляхом встановлення періодичних побачень сина та батька, а саме: побачення протягом 2-х вихідних або святкових днів поспіль (одна ніч) один раз на місяць, кожного місяця, починаючи з 09.00 год. першого дня і до 19.00 год. другого дня за місцем проживання батька або за згодою сторін та за бажанням дитини в іншому місці; додаткових побачень у період літніх канікул терміном 15 календарних днів (14 ночей) поспіль, починаючи з 09.00 год. першого дня і до 19.00 год. пятнадцятого дня або в окремі дні (в сумі 15 днів) з 09.00 і до 19.00 год. кожного дня, за місцем проживання батька або за домовленістю сторін та за бажанням дитини в іншому місці; додаткових побачень у період зимових канікул терміном 2 календарні дні (1 ніч) поспіль, починаючи з 09.00 год. першого дня і до 19.00 год. другого дня або в окремі дня (в сумі 2 дні) з 09.00 і до 19.00 год. кожного дня за місцем проживання батька або за згодою сторін та за бажанням дитини в іншому місці. Зобовязано ОСОБА_4 при визначені днів побачення із сином або проведенні таких, не порушувати інтереси Шерстюка Є.Д. в частині відвідування ним гуртків, шкіл, секцій за графіком /а.с. 30-31/.

Старшим державним виконавцем Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавскій області ОСОБА_7 22 серпня 2016 року було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №52016627 про примусове виконання вищевказаного виконавчого листа №531/2066/15-ц, виданого що 03 серпня 2016 року Карлівським районним судом Полтав-ської області /а.с. 25-26/.

У звязку з заявою стягувача ОСОБА_4 про передачу виконавчого провадження за місцем проживання боржника ОСОБА_2, а саме: АДРЕСА_1, державним виконавцем Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області 22 червня 2017 року винесено постанову про передачу даного виконавчого провадження до Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області /а.с. 33-34/.

Страшим державним виконавцем Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області 19 липня 2017 року ухвалено постанову про прийняття виконавчого провадження №52016627 до виконання та копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження /а.с. 44-45/.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що Карлівським районним ВДВС Головного територіального управлінням юстиції у Полтав-ській області правомірно відкрито виконавче провадження з примусового виконання вище-вказаного виконавчого листа, та за заявою стягувача, його правомірно передано до Київсь-кого ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області, яким, в свою чергу, ухвалено постанову про прийняття даного виконавчого провадження до виконання. За висновком місцевого суду, зазначені дії виконані з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, нормами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-14, в редакції, що діяла на момент відкриття виконавчого провадження, визначено вимоги до виконавчого документа, у відповідності з якими, наявність у виконавчому листі відомостей щодо ідентифікаційного коду стягувача та боржника (фізичних осіб) не була обовязковою. Звідси вірним є висновок суду про безпідставність твердження заявника про те, що відсутність вказаної інформації у виконавчому листі є підставою для його повернення державним виконавцем стягувачеві.

Зважаючи на зміст резолютивної частини рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 08 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку спілкування з дитиною, на підставі якого 03 серпня 2016 року цим же судом видано виконавчий лист, згідно якого постановою державного виконавця Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавскій області 22 серпня 2016 року відкрито виконавчого провадження №52016627 про його примусове виконання, районний суд дійшов правильного висновку, що зазначення в резолютивній частині судового рішення про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною і є саме зобовязанням боржника вчинити певні дії (утриматись від їх вчинення) на користь стягувача, а отже доводи скаржника в цій частині вимог спростовуються самим рішенням суду, відтак, відсутні підстави для задоволення скарги та скасування постанови Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 22 серпня 2016 року про відкриття виконавчого провадження /а. с. 25-26/.

Вирішуючи скаргу ОСОБА_2 в частині оскарження нею постанови Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області від 19 липня 2017 року про прийняття виконавчого провадження, місцевий суд правомірно виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України 4 Закону України «Про виконавче провад-ження» від 21 квітня 1999 року №606-14, в редакції, що діяла на момент відкриття виконав-чого провадження, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширю-ються їхні функції, належить стягувачу.

При цьому судом встановлено, що у звязку з заявою стягувача ОСОБА_4 про передачу виконавчого провадження за місцем проживання боржника ОСОБА_2, а саме: АДРЕСА_2, державним виконавцем Карлівського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області 22 червня 2017 року прийнято постанову про передачу даного виконавчого провадження до Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області, що, зокрема, узгоджується з вимогами Закону.

Так, за нормами частини 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», від 21 квітня 1999 року №606-14, в редакції, яка є незмінною з моменту відкриття виконавчого провадження, передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

При цьому судом вірно встановлено, що розділом V Інструкції з організації приму-сового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року (в редакції наказу Міністерства юстиції України №2832/5 від 29 вересня 2016 року), визначено порядок передачі виконавчих документів та виконавчих проваджень.

Зокрема, в пункті 6 Інструкції зазначено, що виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі: якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

Нормами пункту 7 визначено, що передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися: у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 6 цього розділу, - за рішенням державного виконавця, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження.

Згідно пункту 8, у випадках, передбачених абзацами третім та четвертим пункту 7 цього розділу, особа, яка прийняла рішення про передачу матеріалів виконавчого провадження, виносить вмотивовану постанову, де обовязково зазначаються обставини, що обумовили передачу виконавчого провадження, та строки передачі матеріалів виконавчого провадження, які не можуть перевищувати п'яти робочих днів. Постанова надсилається сторонам виконавчого провадження та до відповідних органів державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 9, про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження. Державний виконавець, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження зобовязаний винести постанову про прийняття виконавчого провадження, яку надсилає сторонам виконавчого провадження.

З урахуванням вищенаведеного, вірним є висновок суду, що старшим державним виконавцем Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області 19 липня 2017 року на законних підставах винесено постанову про прийняття виконавчого провадження до виконання та копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_8, районний суд обгрунтовано виходив з того, що Карлівським районним ВДВС Головного територіального управлінням юстиції у Полтавській області правомірно відкрито виконавче провадження, яке в подальшому, за заявою стягувача, передано за місцем проживання боржника - до Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області, яким, в свою чергу, винесено постанову про прийняття вказаного виконавчого провадження до виконання.

Зазначені дії вчинені з дотриманням норм Закону України «Про виконавче провад-ження», а отже, підстави для скасування оскаржуваних заявником постанов відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків місцевого суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кривчун Т.О.

ОСОБА_9