Справа №265/8423/18
Провадження №2/265/267/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А. М., при секретарі Злидіній Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Маріуполі цивільну справу за позовом адвоката Кашуби Наталі Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2018 року адвокат Кашуба Н.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2, звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування вимог зазначила, що згідно ордеру № 5233 від 27 вересня 1974 року її батькові ОСОБА_5 на родину з трьох осіб надано право на зайняття квартири АДРЕСА_1. У теперішній час вона є наймачем квартири АДРЕСА_1 та зареєстрована в цій квартирі. У квартирі окрім неї зареєстровані її мати ОСОБА_6 та її син ОСОБА_3, 1994 року народження, відповідач по справі. Останній за вказаною адресою не проживає з 2014 року, особистих речей не має. У теперішній час він є громадянином Болгарії, і до України повертатися не бажає. Наявність реєстрації відповідача у помешканні створює для позивача додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг. Вважаючи, що відповідач втратив право користування вказаним житлом, просить визнати його таким.

Представник позивача - адвокат Кашуба Н.О., позивач ОСОБА_2, у судове засідання не прибули, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, якими позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з'явився, однак 24 січня 2019 року до адреси суду надійшла заява відповідача про розгляд справи у його відсутність. Підтвердив факт того, що у теперішній час він є громадянином Болгарії, не заперечує проти пред'явленого до нього позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з особового рахунку № НОМЕР_1, виданого 01 грудня 2017 року ОСББ «Визволителів 2/3», за адресою: АДРЕСА_1 по теперішній час зареєстровані: ОСОБА_2, 1973 року народження, ОСОБА_6, 1947 року народження, ОСОБА_3, 1994 року народження.

Проте згідно Акту № 372 від 26 вересня 2018 року, складеного головою ОСББ «Визволителів 2/3» ОСОБА_4, за підписом сусідів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 2014 року по теперішній час.

На підставі ордеру на житлове приміщення № 5233 від 27 вересня 1974 року, ОСОБА_5 була видана квартира АДРЕСА_1 (у 1974 році Приморська) у місті Маріуполі на родину з трьох осіб - на нього, дружинну ОСОБА_6, дочку ОСОБА_2.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, актовий запис № 114, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 12 червня 2007 року, між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 зареєстрований шлюб. Їй присвоєно прізвище - ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 08 вересня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, про що зроблений відповідний актовий запис № 1529.

Основним квартиронаймачем у теперішній час є позивач ОСОБА_2.

Статтею 71 Житлового кодексу України передбачений шестимісячний строк, протягом якого за тимчасовою відсутністю членів сім'ї наймача за ними зберігається жиле приміщення. У випадку відсутності за поважних причин понад шість місяців цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Даною нормою матеріального закону, крім того, передбачений перелік випадків зберігання жилого приміщення понад встановлений строк.

Зважаючи на вимоги ст. 72 ЖК України особа може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені ст. 71 ЖК України строки.

Як роз'яснено у п. 10 Постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідача - визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 704,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 71,72 ЖК України, ст. 12, 13, 81, 142, 223, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов адвоката Кашуби Наталі Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2 витрати з оплати судового збору у розмірі 704,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст рішення складений 06 березня 2019 року.

Суддя _________________________