Ухвала

04 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 140/960/15-ц

провадження № 61-337ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1, на постанову Вінницького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Немирівлатінвест» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Немирівлатінвест» звернулося до суду з вищевказаним позовом та з урахуванням уточнень просило: усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 3,8371 га, що знаходиться на території Обіденської сільської ради, Немирівського району Вінницької області; стягнути з ОСОБА_1 на його користь 7 607,50 грн майнової шкоди, та завдані збитки у вигляді упущеної вигоди 30 936,32 грн.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 04 грудня 2018 року у задоволенні позову ТОВ «Немирівлатінвест» відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року, рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 04 червня 2018 року в частині відмови у задоволенні позову про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов'язання вчинити певні дії скасовано. В цій частині ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ТОВ «Немирівлатінвест» у користуванні орендованою земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 3,8371га, що знаходиться на території Обіденської сільської ради, Немирівського району Вінницької області, протягом строку дії договору оренди № 144 від 18 березня 2008 року, зареєстрованого Немирівським районним відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 18 жовтня 2010 року за № 176.

Зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ТОВ «Немирівлатінвест» орендованою земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 3,8371га, що знаходиться на території Обіденської сільської ради, Немирівського району Вінницької області за договором оренди № 144 від 18 березня 2008 року, зареєстрованого Немирівським районним відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 18 жовтня 2010 року за № 176, шляхом її звільнення.

В іншій частині позовних вимог рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 04 червня 2018 року залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 подано засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року.

В касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в даній справі є немайнові вимоги про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, площею 3,8371 га, що знаходиться на території Обіденської сільської ради Немирівського району Вінницької області, в частині якої суд визнає дану справу справою незначної складності, та майнові вимоги про стягнення шкоди у розмірі 38 543,82 грн, ціна яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому в цій частині справа є малозначною в силу закону.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Судове рішення апеляційного суду ухвалено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Зазначення у постанові Вінницького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року

про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для її розгляду судом касаційної інстанції, оскільки такий розгляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, на постанову Вінницького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Немирівлатінвест» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення коштів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик