Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 596/1839/16-ц

провадження № 61-19310св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохімічна компанія «Вітагро»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: відділ державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції, Державна інспекція сільського господарства в Тернопільській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмовогопровадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімічна компанія «Вітагро» на рішення Апеляційного суду Тернопільської області, у складі колегії суддів: Сташків Б. І., Кузьми Р. М., Костіва О. З., від 04 травня 2017 року.

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохімічна компанія «Вітагро» (далі - ТзОВ «АК «Вітагро») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: відділ державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції (далі - ВДВС Чортківського РУЮ), Державна інспекція сільського господарства в Тернопільській області, про визнання незаконними набуття права власності на транспортний засіб, скасування державної реєстрації, витребування майна.

Свої вимоги позивач мотивував тим, щоОСОБА_1 незаконно набув право власності та здійснив державну реєстрацію трактора МТЗ-82.1.57, 2005 року випуску, заводський номер НОМЕР_2, номер двигуна НОМЕР_1 , оскільки згідно акта державного виконавця ВДВС Чортківського РУЮ від 19 червня 2013 року вказане майно знаходиться під арештом, як майно боржника ПАП «Колос», накладеного з метою задоволення вимог ТзОВ «АК «Вітагро».

Із урахуванням зазначеного, позивач просив позов задовольнити, визнати незаконним набуття права власності на вищевказаний транспортний засіб та скасувати державну реєстрацію трактора МТЗ-82.1.57, заводський номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області, у складі судді Лисюк І. О., від 02 лютого 2017 року позов ТзОВ «АК «Вітагро» задоволено частково.

Визнано незаконним набуття ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб - трактор МТЗ-82.1.57, заводський номер НОМЕР_2 . Скасовано державну реєстрацію транспортного засобу - трактора МТЗ-82.1.57, заводський номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 , виданого Державною інспекцією сільського господарства в Тернопільській області 01 квітня 2014 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач незаконно набув право власності на спірний транспортний засіб, чим порушив права та законні інтереси позивача, які підлягають захисту.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 04 травня 2017 року рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «АК «Вітагро» відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрати.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивач є добросовісним набувачем спірного транспортного засобу, позовні вимоги про витребування майна від добросовісного набувача із посиланням на положення статті 388 ЦК України (віндикаційний позов) позивачем не заявлялися, а посилання районного суду на преюдиційність обставин, встановлених судовими рішеннями, є безпідставним, оскільки позивач не був стороною спору при розгляді справ щодо спірного транспортного засобу. Відповідачу не було відомо про жодні обтяження щодо транспортного засобу, на який він набув право власності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У травні 2017 року ТзОВ «АК «Вітагро» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 04 травня 2017 року і залишити в силі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2017 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не враховано, що ОСОБА_2 , яка відчужувала транспортний засіб ОСОБА_1 , була обізнана про обтяження транспортного засобу. Договір, на підставі якого відповідач набув право власності, скасований. Транспортний засіб було відчужено під час перебування його під арештом, що свідчить про неправомірність його набуття. Апеляційним судом не надано належної правової оцінки заявленим позовним вимогам, зроблено неправильний висновок про те, що спосіб захисту прав, який просив застосувати позивач є ефективним.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 листопада 2017 року справу за позовом ТзОВ «АК «Вітагро» до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ВДВС Чортківського РУЮ, Державна інспекція сільського господарства в Тернопільській області, про визнання незаконними набуття права власності на транспортний засіб, скасування державної реєстрації, витребування майна призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

13 червня 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 596/1839/16-ц розподілено судді-доповідачеві.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу, не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Постановою державного виконавця відділу ДВС Чортківського районного управління юстиції від 02 березня 2015 року при примусовому виконанні наказу № 14/5025/1110/12, виданого 13 грудня 2012 року господарським судом Хмельницької області про стягнення з приватного агропромислового підприємства «Колос» на користь ТзОВ «Агрохімічна компанія «Вітагро» 106 289, 78 грн основного боргу, 10 590, 53 грн пені, 49 447, 45 грн штрафу, 2 478, 10 грн 3 % річних, 874, 68 грн інфляційних, накладено арешт, зокрема, на трактор МТЗ-82.1.57, 2005 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 , двигун номер НОМЕР_1 , та сівалку С3-5,4, які згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2014 року у справі № 608/1677/13-ц належать боржнику ПАП «Колос», а також заборонено відчужувати зазначене майно (а. с. 12).

28 березня 2014 року ОСОБА_1 згідно довідки-рахунку № 122057 придбав трактор колісний МТЗ-82.1.57 заводський номер НОМЕР_2 , двигун номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 належав на праві власності ОСОБА_2 , а 01 квітня 2014 року відповідач здійснив реєстрацію права власності на транспортний засіб, про що видано до свідоцтво серії НОМЕР_3 .

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2014 року у справі № 608/1677/13-ц за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ПАП «Колос», відділу ДВС Чортківського РУЮ, третя особа - ТОВ «АК «Вітагро» про виключення майна з акту опису та арешту, звільнення майна з-під арешту у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду на підставі ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року набрало законної сили.

Судовими рішеннями встановлено, що дії позивачів та ПАП «Колос» при укладенні угод були здійснені після винесення рішення господарського суду Хмельницької області від 29 листопада 2012 року та з метою ухилення ПАП «Колос» від виконання договірних зобов`язань перед товариством «Вітагро» по сплаті боргу (а. с. 19-24).

22 вересня 2015 року рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області у справі № 608/978/15-ц за позовом ТзОВ «АК «Вітагро» до ПАП «Колос», ПП «Сільгосагроторг», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 10 червня 2013 року між ПП «СІЛЬАГРОТОРГ» та ОСОБА_2 про продаж трактора МТЗ-82.1.57, 2005 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 , недійсним та застосовано наслідки його недійсності. Рішення суду на підставі ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 17 грудня 2015 року набрало законної сили.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що договір купівлі-продажу трактора МТЗ-82.1.57, 2005 року випуску, з зерновою сівалкою з ОСОБА_2 укладений в період, коли державним виконавцем відділу ДВС Чортківського районного управління юстиції 07 березня 2013 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ПАП «Колос» та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, майно не перебувало у власності ПАП «Колос» і придбані транспортні засоби в інспекції державного технічного нагляду не зареєстровані. Права та законні інтереси ТзОВ «АК «Вітагро» порушені вчиненням такого правочину, оскільки рішення господарського суду Хмельницької області від 13 грудня 2012 року про стягнення з ПАП «Колос» на користь ТзОВ «АК «Вітагро» заборгованості у сумі 169 680, 54 грн не виконане, і вони порушені саме на момент його вчинення діями осіб, які вчинили оспорюваний правочин без дотримання прав та законних інтересів цієї особи. Таким чином, вчинений правочин суперечить загальним засадам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, ПАП «Колос», який є боржником, намагався уникнути відшкодування шкоди, а тому такий договір згідно частини третьої статті 215 ЦК України призводить до його недійсності (а. с.7-11).

Відповідно до постанови державного виконавця відділу ДВС Чортківського районного управління юстиції від 01 березня 2016 року оголошено розшук трактора МТЗ-82.1.57, 2005 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 , двигун номер НОМЕР_1 , що належить боржнику ПАП «Колос».

Згідно акту державного виконавця від 03 березня 2016 року зазначеного трактора за адресою: с. Перемилів Гусятинського району Тернопільської області, у ОСОБА_1 не виявлено та він відмовився повідомляти про фактичне місце знаходження майна, а тому вчинити заходи по вилученню та опису даного майна і передачі на зберігання ДП «СЕТАМ» для його подальшої реалізації виявилось неможливим.

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що підстави для застосування до спірних правовідносин положень статей 203, 215 Цивільного кодексу Українивідсутні, оскільки ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, набув право власності на трактор у законний спосіб.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина п`ята статті 203 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним.

Пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Відповідно до частин другої-четвертої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) дійшла висновку про те, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), й послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним.

Згідно положень статті 57 ЦПК України, 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, районний суд, із урахуванням встановлених обставин справи, дійшов правильного та обґрунтованого висновку щодо визнання незаконним набуття відповідачем права власності на спірний транспортний засіб, який йому 08 березня 2014 року було відчужено ОСОБА_2 , яка, в свою чергу, неправомірно набула право власності на нього, що підтверджено рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області 22 вересня 2015 року у справі № 608/978/15-ц, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу від 10 червня 2013 року між ПП «СІЛЬАГРОТОРГ» та ОСОБА_2 трактора МТЗ-82.1.57, 2005 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 .

Відчужуючи спірний транспортний засіб відповідачу, ОСОБА_2 була обізнана про наявність обтяження у вигляді накладення арешту на трактор, що підтверджується рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області 22 вересня 2015 року у справі № 608/1677/13-ц.

Із урахуванням встановлених обставин справи слід дійти висновку, що дії ОСОБА_2 свідчать про недобросовісну поведінку, укладення нею з ОСОБА_1 договору щодо транспортного засобу, на який державним виконавцем накладений арешт, на шкоду правам ТзОВ «АК «Вітагро», з метою уникнення звернення стягнення на майно боржника - трактор колісний МТЗ-82.1.57 заводський номер НОМЕР_2 , двигун номер НОМЕР_1 . За таких обставин, висновок суду першої інстанції про незаконність набуття ОСОБА_1 права власності на вказаний трактор є обґрунтованим.

Реєстрація машини може скасовуватися в інших випадках,

передбачених законом, зокрема за рішенням суду (пункт 11 Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від липня 2009 року N 694).

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд вищевказаногоне врахував, дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд касаційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при винесенні рішення про часткове задоволення позовних вимог були належним чином оцінені подані сторонами докази, точно встановлені обставини справи та правильно застосовані норми матеріального права, а апеляційний суд помилково скасував законне та по суті правильне рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімічна компанія «Вітагро» задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 04 травня 2017 року скасувати та залишити в силі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович