Справа № 161/255/15-ц
Провадження № 6/161/133/19

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі судового засідання Загоровської І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку подання головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 про визначення частки боржника у майні, що належить на праві спільної сумісної власності,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Другого відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про визначення частки боржника ОСОБА_3 у майні, що належить на праві спільної сумісної власності.

Своє подання мотивує тим, що на примусовому виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 перебуває виконавче провадження №48413995 про стягнення з ОСОБА_3 в користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» 288914,22 грн. боргу, згідно виконавчого листа № 161/255/15-ц від 29.07.2015 року, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області.

Станом на 11.02.2019 року рішення суду не виконано.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка кадастровий номер № :22:177:0022 реєстраційний номер 01 за адресою м. Луцьк, вул. Олексія Шума, 25 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказана земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та боржнику ОСОБА_7

З урахуванням вищевикладеного, державний виконавець просить суд визначити 1/4 частку боржника ОСОБА_3 у земельній ділянці кадастровий номер № :22:177:0022 реєстраційний номер 01 за адресою м. Луцьк, вул. Олексія Шума, 25 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Представник заявника державний виконавець Другого ВДВС міста ОСОБА_1 ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримав та просив задовольнити.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з'явились, що відповідно до вимог ст. 443 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як наголошує ч.1, ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

За змістом ч.1-2, ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_5 України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею шостою Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI ЦПК України.

Як передбачено ч.1 ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Порядок визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, встановлено ст. 443 ЦПК України, згідно якої питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Судом встановлено, що заочним рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.04.2015 року ухвалено стягнути з ОСОБА_3 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна заборгованість за кредитним договором № ML-A02/072/2008 від 22.02.2008 року в розмірі 286 053 (двісті вісімдесят шість тисяч пятдесят три) грн. 61 коп та 2 860,61 (дві тисячі вісімсот шістдесят гривень шістдесят одну копійку) грн. судового збору (а.с 44,45)

Постановою головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області від 11.08.2015 року відкрито виконавче провадження № 48413995 на підставі виконавчого листа № 161/255/15-ц, виданого 29.07.2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь ТзОВ «Факторинг Україна» боргу в сумі 288914,22 грн (а.с.73).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка кадастровий номер № :22:177:0022, реєстраційний номер 01 за адресою м. Луцьк, вул. Олексія Шума, 25 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказана земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та боржнику ОСОБА_7, що також підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД№277370 (а.с. 69-71).

Судом встановлено, що державним виконавцем керуючись ст. 57 Закону України Про виконавче провадження» (що діяв на момент винесення постанови) винесено постанову про арешт всього належного на праві приватної власності рухомого та нерухомого майна боржника (а.с 72).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України в разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

При вирішенні питання суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільно-процесуального законодавства.

При розгляді подання приватного виконавця в порядку ст. 443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду.

Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання приватного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій зазначається конкретне майно, що підлягає саме виділу. Власники, які вважають, що у зв'язку зі зверненням стягнення на майно боржника у випадках, коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, порушені їх майнові права у виконавчому провадженні, у зв'язку з накладенням арешту на майно, мають право звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення його з-під арешту.

А тому, за таких умов суд приходить до висновку, що державним виконавцем надані належні і достатні докази, які свідчать про належність спірного майна на праві спільної сумісної власності боржнику, та як вбачається з матеріалів справи, у боржника відсутнє інше майно, на яке можна звернути стягнення, що також знайшло підтвердження в судовому засіданні, а тому подання підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визначити 1/4 частку боржника ОСОБА_3 у земельній ділянці кадастровий номер № :22:177:0022 реєстраційний номер 01 за адресою м. Луцьк, вул. Олексія Шума, 25 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Керуючись ст. 370 ЦК України, ст.ст.258, 259, 260, 268, 443 ЦПК України, ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У ХВ АЛ И В:

Подання задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_3 належить 1/4 частки у земельній ділянці кадастровий номер № :22:177:0022, реєстраційний номер 01 за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Олексія Шума, 25 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛуцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_8