провадження № 2/631/773/19
справа № 631/640/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т. М.,

за участі секретаря судового засідання М`ячиної Ю. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття.

Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 21 листопада 2015 року між нею та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області було складений відповідний актовий запис за № 155.

Як зазначила у своєму позові ОСОБА_1 від даного шлюбу у них з відповідачем народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, повністю переклавши матеріальне забезпечення на неї.

Посилаючись на те, що самостійно надавати достатнє утримання спільної дитини, забезпечувати її харчування, лікування, виховання, навчання та розвиток позивач за власний рахунок не в змозі, у зв`язку із чим вимушена була звернутися до суду.

17 липня 2019 року за вхідним № 4934/18-вх в порядку, передбаченому частиною 7 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача по справі - ОСОБА_2 на території Нововодолазького району Харківської області (а. с. 14).

Ухвалою від 17 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була сповіщена завчасно та належним чином, відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення - судового виклику. В наданому до позову клопотанні позивач просила суд позовні вимоги щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. 5).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений відповідно до приписів частини 7 статті 130 Цивільного процесуального кодексу України. 27 вересня 2019 року з Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» на електронну адресу суду надійшла заява від ОСОБА_2 , який відбуває покарання у вищевказаній державній установі, що була зареєстрована за вхідним № ЕП-965/19-вх, згідно якої відповідач просив суд розгляд справи провести за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти надання коштів на утримання доньки ОСОБА_3 , але на даний час знаходиться в місцях позбавлення волі та сам потребує матеріальної підтримки (а. с. 46 - 47).

Відповідно до положень частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того, частина 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що 21 листопада 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області було складений відповідний актовий запис за № 155 та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 9).

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 16 червня 2016 року Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 68 (а. с. 8)

Згідно вказаного свідоцтва про народження батьками дитини зазначено: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї №348/19-39, виданої 24 червня 2019 року старостою Новоселівського старостинського округу № 6 Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області В. П. Бирка, встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входять: чоловік - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 10).

Також із матеріалів справи вбачається, що позивач - ОСОБА_1 має постійне місце роботи - працює з 21 лютого 2019 року на посаді апаратник оброблення у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Нововодолазький абразивний завод», загальна сума доходу з лютого по травень 2019 року склала 25401 гривня 49 копійок (а. с. 11).

Частиною 2 статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України чітко визначений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

При цьому суд зауважує, що згідно з положеннями статті 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 18 зазначеної вище Конвенції передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що при вирішенні даного спору доцільно застосовувати положення частини 8 статті 7 Сімейного кодексу України, відповідно до якої регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналогічне роз`яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абзаці 3 пункту 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріальне становище відповідача, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи те, що спільна дитина сторін проживає разом із позивачем, відповідач не надає допомоги на її утримання, має задовільний стан здоров`я, інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків на утриманні не має, не працевлаштований, оскільки відбуває покарання у Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)», суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття.

При цьому суд зазначає, що перебування відповідача у місцях позбавлення волі не позбавляє обов`язку утримувати свою доньку - ОСОБА_3 .

Одночасно суд вважає за необхідне звернути увагу, що частина 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Суд вважає, що аліменти з відповідача відповідно до положення частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України необхідно стягувати з дня звернення позивача до суду, тобто починаючи з 26 червня 2019 року.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому судові витрати слід покласти на відповідача в порядку статті141 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

З огляду на вище викладене, керуючись статтею 51 Конституції України, статтями 7, 180, 181- 183, 191 Сімейного кодексу України, статтями 4, 12, 13, 81, 82, 128, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 червня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок у дохід держави.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Нововодолазький районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи,

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_4 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Т. М. Трояновська