Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3273/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12.03.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання - Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Виноградівської райдержадміністрації, про надання дозволу на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон та тимчасовий виїзд за кордон дитини без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Виноградівської райдержадміністрації, про надання дозволу на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон та тимчасовий виїзд за кордон дитини без згоди батька.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач проживала з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач участі у вихованні, утриманні та догляді за дитиною не приймає та відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд дочки за межі України для всебічного та гармонійного розвитку дитини, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, однак представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд такі задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2. про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання також не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило, відзив на позов не подав.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Виноградівського РДА в судове засідання також не з'явилася, подала до суду письмову заяву, де просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та подала до суду висновок органу опіки та піклування Виноградівської РДА від 03.12.2018 року за № 03-19/2854, згідно з яким орган опіки та піклування вважає за доцільне надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон та тимчасовий виїзд за кордон малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2

У відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взяємозв'язку, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали у цивільному шлюбі від якого у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 від 07.06.2011 року.

Дочка сторін проживає разом з матір'ю, позивачем по справі ОСОБА_1, та знаходиться на її повному матеріальному утриманні.

Сторони проживають окремо і відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дочки не цікавиться, натомість безпідставно чинить позивачу перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд дитини за кордон.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-Х1І, постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами).

Разом з тим, останній нормативний акт постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №682 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 р. № 152 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» визнано такою, що втратить чинність з 1 квітня 2015 року.

Згідно зі ст. 3 вищезазначеного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред'явленні одного з документів, вказаних в ст. 2 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.3 та п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України (зі змінами і доповненнями) перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Зі змісту наведених нормативних актів вбачається, що у разі відсутності нотаріально посвідченої згоди одного з батьків на виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, дозвіл на виїзд з України неповнолітнього без згоди та супроводу другого з батьків може бути наданий рішенням суду.

Статтею 7 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.

Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

В силу положень вказаних нормативно-правових актів, судом здійснено висновок, що законодавством встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема, стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки виїзд дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон відповідає інтересам дитини, за своєю метою має сприяти загальному розвитку дитини, в той же час відповідач ОСОБА_2 не надає згоду на виїзд дитини за кордон, що в розрізі даних правовідносин порушує права та інтереси неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатила 704,80 грн. судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 153,157,182,184 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та керуючись ст.ст.10,12,13,18,81,141,223,259,263-265,280-281 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл оформлювати та виготовити проїздний документ для тимчасового виїзду за кордон, неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за межі України.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на виїзд за кордон, неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, строком на п'ять років без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за межі України.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки АДРЕСА_2 судові витрати у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийТ. Ю. Левко