Дата документу 07.10.2019
Справа № 501/1771/19
07 жовтня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:
головуючої судді - Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 , місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_1
відповідача ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 ,
предмет та підстави позову: про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
сторони в судове засідання не з`явились
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення та
І.Виклад позиції позивача.
1. 05 червня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
2. Позов обґрунтував тим, що йому, ОСОБА_1 , на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 .
Відповідно довідки № 387 від 28 травня 2019 року про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, в спірній квартирі станом на 28 травня 2019 року зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 - син його колишньої дружини, який ніколи в квартирі не проживав, а його реєстрація за вищезазначеною адресою носить формальний характер, так як весь час він проживав в квартирі своєї матері ОСОБА_3 .
На сьогодні у позивача виникло бажання поліпшити свої житлові умови шляхом продажу квартири, але кожен покупець бажає отримати квартиру, в якої відсутня реєстрація колишніх власників або інших осіб, які мають відношення до колишніх власників.
Але відповідач ОСОБА_2 , який не є його родичем, або членом родини, відмовляється добровільно скасувати свою реєстрацію за адресою спірної квартири, уникає розмов по цьому питанню, що позбавляє позивача можливості користуватися своїм майном, та змусило звернутися до суду з даним позовом.
3. Відповідач відзиву на позов не надав.
ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.
4. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надіслали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти заочного розгляду справи (а.с.36).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
5. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач та третя особа не заперечували проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
6. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.
7. Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить йому на праві приватної власності (а.с.7).
8. Відповідач зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 , в квартирі не проживає (а.с.8).
9. Позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 13 січня 2009 року (а.с.7).
V. Оцінка Суду.
10. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
11. Згідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
12. Відповідно до вимог ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.
13. За ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
14. Статтею 41 Конституції України та Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
15. Звернення позивача до суду із даною позовною заявою є однією із форм захисту власником своїх прав.
16. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
17. Згідно з нормою ст.319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
18. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.386 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
19. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
20. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти Українивід 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспаніївід 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
21. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
V. Розподіл судових витрат між сторонами.
22. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
23. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.
З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
2. Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_2 шляхом визнання його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .
3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.
4. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Іллічівський міський суд Одеської області.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 07 жовтня 2019 року.
Суддя Іллічівського міського суду
Одеської області М.І.Петрюченко