27 вересня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.,
за участю секретаря Красновського В.І.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстрований відповідач - ОСОБА_2 - донька позивача, яка з квітня 2009 року жодного дня не проживала за даною адресою. На сьогоднішній день відповідач проживає в Італії, будь-яке спілкування між ними відсутнє. Позивач вимушена самостійно нести витрати на утримання та обслуговування квартири, не може оформити субсидію на комунальні послуги. У зв`язку з викладеним, позивач просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.09.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва на нерухоме майно №549 від 20.12.2011 року та витягу про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно №33278401 від 23.02.2012 року, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
Згідно довідки №97-д від 23.07.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Відповідно до акту про не проживання ОСББ «Фортеція» від 12.07.2018 року ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з квітня 2009 року. Проживає постійно за кордоном в Італії. З квітня 2009 року в Україну не приїжджала.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив факт не проживання відповідача ОСОБА_2 за вказаною адресою без поважних на те причин.
Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи зазначене, суд вважає позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність ОСОБА_2 понад встановлений законом строк у жилому приміщенні без поважних на те причин.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, ст.ст.321, 405 ЦК України, ст.150 ЖК УРСР, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І.Майдан
Повний текст рішення суду виготовлений 02.10.2019 року.
Суддя С.І.Майдан