Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"09" жовтня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власницею будинку АДРЕСА_1 , який належить позивачці на підставі договору дарування частки жилого домоволодіння від 01.09.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Кулініч В.М. за №8-2630. Відповідно до інформації Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 16.05.2019 року у вказаному будинку зареєстрований її племінник - відповідач ОСОБА_2 , який з 2003 року не проживає в зазначеному будинку, не сплачує комунальних послуг та не приймає участі в його утриманні. Просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Позивачка та її представник Яцко Г. ОСОБА_3 , яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 03.06.2019 року, у судове засідання не з`явились, надали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 09.10.2019 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, тричі не з`являвся до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв, відзив не подав, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування частки жилого домоволодіння від 01.09.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Кулініч В.М. за №8-2630, ОСОБА_1 володіє будинком АДРЕСА_1 на праві приватної власності, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15811923 від 05.09.2007 року.

Як вбачається з інформаційної довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №19-147-0582 від 16.05.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 , але з 2003 року, у будинку не проживає, що підтверджується актом від 21.05.2019 року, складеним комісією КСН сел.«Мирний».

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в письмових поясненнях вказали, що є, відповідно, племінником та сусідкою позивачки, та підтвердили, що відповідача по справі не бачили з 2003 року, так у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не мешкає, його особисті речі у будинку відсутні.

Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже відповідач є членом родини позивачки (племінником), але з 2003 року у будинку не проживає, його особисті речі в ньому відсутні, внаслідок чого суд вважає, що ОСОБА_2 підлягає визнанню таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.12, 77, 81, 280, 259, 263-268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт