___________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 4-с/520/61/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2019 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Літвінової І.А.,

секретар судового засідання Молодов В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси територіального управління юстиції в Одеській області Гуменюка Валентина Вікторовича та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Скарга ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси територіального управління юстиції в Одеській області Гуменюка Валентина Вікторовича та зобов`язання вчинити певні дії, ухвалою суду від 09.04.2019 року прийнята та призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні з обов`язковою явкою державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гуменюка Валентина Вікторовича та зобов`язанням надати суду до огляду у судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження ВП № 54408830.

В ході судового засідання 23.04.2019 року, при відібрані пояснень від державного виконавця та представника виконавчої служби та за результатами ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП № 54408830, суд з`ясував певні обставини у справі, встановив, що Київський районний суд м. Одеси завершив розглядом справу № 520/12778/16-ц (провадження № 4-с/520/48/19, головуючий Гниличенко М.В.) за тотожними обставинами. Суд дійшов висновку про необхідність відібрання особистих пояснень від скаржника ОСОБА_1 і дослідження оригіналів доказів, копії яких суд не міг прийняти до уваги, оскільки всупереч ч. 5 ст. 95 ЦПК України жоден з них не був засвідчений у встановленому законом порядку. З наведених підстав протокольною ухвалою суду явка скаржника у судове засідання була визнана обов`язковою.

Про виклики скаржника до суду особа повідомлялась належним чином, що підтверджено довідковим листом від 23.04.2019 та рекомендованим повідомленням (трек-код 65 8).

Станом на 07.10.2019 року суд констатує повторну неявку скаржника до суду та зазначає про неможливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами, оскільки, як зазначалося вище, не може взяти до уваги наявні у справі докази.

За приписами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд наголошує, що можливість сторони дізнатись про стан відомого їй судового провадження залежить від волевиявлення самої сторони, тобто має суб`єктивний характер.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Процесуальна бездіяльність заявника у справі № 520/12778/16-ц (провадження № 4-с/520/61/19) триває з травня 2019 року. Заявник жодним чином про розгляд справи не цікавиться, заяв чи клопотань з процесуальних питань чи по суті справи не надає.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Щодо доказів, суд зазначає наступне.

Вимоги щодо засвідчення доказів, які подаються до суду встановлені статтею 95 ЦПК України. Відповідно до положень вказаної процесуальної норми письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вказані положення Цивільного процесуального кодексу України узгоджуються з порядком засвідчення копій документів, визначеним пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Однак з боку заявника у цивільній справі № 520/12778/16-ц (провадження № 4-с/520/61/19) вимоги частини п`ятої статті 95 ЦПК України щодо порядку подання доказів не виконані.

Діючими з грудня 2017 року процесуальними нормами, а саме - частинами другою, четвертою, восьмою статті 83 ЦПК України встановлено, - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Положеннями частини першої статті 78 ЦПК України суд обмежений у праві брати до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Наслідки неподання доказів, встановлені частиною першою статті 257 ЦПК України.

Отже, враховуючи сукупність всіх обставин, встановлених при розгляді справи № 520/12778/16-ц (провадження № 4-с/520/61/19), застосовуючи за аналогією закону положення частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду, що не позбавляє заявника права повторно звернутися до суду з заявленими вимогами у встановлену законом порядку.

Керуючись ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси територіального управління юстиції в Одеській області Гуменюка Валентина Вікторовича та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що залишення скарги без розгляду не позбавляє заявника права повторно звернутись із скаргою в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали через Київський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Літвінова І. А.