16.09.2019 Єдиний унікальний номер 205/3945/19
єдиний унікальний номер № 205/3945/19
провадження № 2/205/1910/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді - Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання - Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ»» та ОСОБА_2 про стягнення пені, 3 % річних та індексу інфляції, матеріальних збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 07.05.2019 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом. Уточнивши позовні вимоги в редакції від 16.09.2019 року, позивач посилався на те, що 17.12.2018 року об 11 год. 20 хв. м. Дніпро, вул. Велика Діївська, біля будинку № 322 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Toyota Land Cruiser Prado, р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , забезпечений полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»», Skoda Octavia, р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , ВАЗ 21104-110-01, р/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП. Позивач 26.12.2018 року звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»» з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно висновку експерта № 2701/19/19 від 16.01.2019 року, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Skoda Octavia, р/н НОМЕР_2 , складає 88969,48 грн., а вартість відновлювального ремонту даного автомобілю з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вирахуванням ПДВ складає 84857,35 грн. ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»» зобов`язане було виплатити страхове відшкодування в строк до 26.03.2019 року. Проте, всупереч вимог законодавства, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»» не повідомив позивача про прийняте рішення та 28.03.2019 року здійснив виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 34383,63 грн. Тобто несплачена сума страхового відшкодування складає 49473,72 грн., яку ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»» сплатило лише 07.05.2019 року, тому повинно відшкодувати позивачу штрафні санкції: пеня - 1692,32 грн., 3 % річних - 169,54 грн., індекс інфляції - 1286,32 грн. Крім того, ОСОБА_2 зобов`язаний компенсувати позивачу матеріальну шкоду, а саме різницю між розміром матеріального збитку згідно висновку експерта та сумою виплаченого страхового відшкодування в розмірі 5112,13 грн.

Позивач просив суд стягнути з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»» на користь позивача пеню за період з 27.03.2019р. по 06.05.2019р. в розмірі 1692,32 грн., 3 % річних за період з 27.03.2019р. по 06.05.2019р. у розмірі 169,54 грн., індекс інфляції за період з 27.03.2019р. по 06.05.2019р. у розмірі 1286,32 грн., а всього 3148,18 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальні збитки в розмірі 5112,13 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. У заяві від 16.09.2019 року представник позивача - адвокат Негробов О.В. просив судове засідання проводити без його участі.

Представник ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У відзиві на позов просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не находило. Відзив суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 17.12.2018 року об 11 год. 20 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser Prado, р/н НОМЕР_1 , рухаючись в м. Дніпрі по вул. Велика Діївська, біля будинку № 322, при виникненні перешкоди для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль Skoda Octavia, р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що стояв, внаслідок чого останній покотився та скоїв наїзд на автомобіль ВАЗ 21104-110-01, р/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 (а.с. 10).

Власником автомобілю Skoda Octavia, р/н НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с. 8 оберт).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, р/н НОМЕР_1 , застрахована ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.09.2018 року (а.с. 12).

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 10).

Позивач 26.12.2018 року звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 11 оберт).

Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

На підставі п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Позивач, реалізуючи своє право передбачене п. 34.4 ст. 34 Закону, з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку звернувся до судового експерта автотоварознавця ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта № 2701/19/19 від 16.01.2019 року, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Skoda Octavia, р/н НОМЕР_2 , складає 88969,48 грн., а вартість відновлювального ремонту даного автомобілю з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вирахуванням ПДВ складає 84857,35 грн. (а.с. 13-41).

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Таким чином, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»» зобов`язане було здійснити виплату страхового відшкодування позивачу, виходячи з вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вирахуванням ПДВ зменшену на розмір франшизи в розмірі 83857,35 грн. (84857,35 грн. - 1000,00 грн. = 83857,35 грн.) в строк до 26.03.2019 року включно (на протязі 90 днів з дня подання заяви на виплату страхового відшкодування з 27.12.2018 року по 26.03.2018 року включно).

Проте всупереч вимог Закону ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»» не повідомило позивача про прийняте рішення та 28.03.2019 року (з порушенням строку визначеного ст. 36 Закону) здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 34383,63 грн. (а.с. 43).

Тобто несплачена частина страхового відшкодування складає 49473,72 грн. (83857,35 грн. - 34383,63 грн. = 49473,72 грн.).

07.05.2019 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»» здійснило виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 49473,72 грн. та пені в розмірі 327,32 грн.

Таким чином, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»» остаточно виконав свій обов`язок, який полягає у здійсненні виплати суми страхового відшкодування в повному обсязі лише 07.05.2019 року, при цьому з вини відповідача відбулось прострочення виконання даного зобов`язання.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Статтею 979 ЦК України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).

Таким чином, правовідношення, в якому страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням. А правовідношення з відшкодування шкоди в порядку регресу, які склалися між сторонами у справі, що розглядається, також є грошовим зобов`язанням.

Cтаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Отже, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень частини 2 статі 625 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 3-295гс16 від 01.06.2016 року.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Загальний розмір пені, яку слід стягнути з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»» на користь позивача становить 1692,32 грн.:

83857,35 грн. (розмір заборгованості) за період 27.03.2019р. х 36 (розмір подвійної облікової ставки) : 100 : 365 х 1 (кількість днів) = 82,71 грн.

49473,42 грн. (розмір заборгованості) за період 28.03.2019р. по 25.04.2019р х 36 (розмір подвійної облікової ставки) : 100 : 365 х 29 (кількість днів) = 1415,08 грн.

49473,42 грн. (розмір заборгованості) за період 26.04.2019р. по 06.05.2019р х 35 (розмір подвійної облікової ставки) : 100 : 365 х 11 (кількість днів) = 521,85 грн.

82,71 грн. + 1415,08 грн. + 521,85 грн. = 2019,64 грн. - 327,32 грн. = 1692,32 грн.

Загальний розмір 3 % річних становить 169,54 грн.:

83857,35 грн. (розмір заборгованості) за період 27.03.2019р. х 3 : 100: 365 х 1 = 6,89 грн.

49473,42 грн. (розмір заборгованості) за період 28.03.2019р. по 06.05.2019р. х 3 : 100: 365 х 40 = 162,65 грн.

169,54 грн. = 6,89 грн. + 162,65 грн.

Загальний розмір індексу інфляції становить 1286,32 грн.:

березень 2019р.: (49473,42 грн. х 100,9 : 100) - 49473,42 грн. = 445,26 грн.

квітень 2019р.: (49473,42 грн. х 101,0 : 100) - 49473,42 грн. = 494,74 грн.

травень 2019р.: (49473,42 грн. х 100,7 : 100) - 49473,42 грн. = 346,32 грн.

Таким чином, загальний розмір штрафних санкцій, який підлягає стягненню з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»» на користь позивача становить 3148,18 грн. (1692,32 грн. + 169,54 грн. + 1286,32 грн.).

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц (14-176цс18).

У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Вказаний висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 року по справі № 760/15471/15-ц (14-316цс18).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача різниці між розміром матеріального збитку згідно висновку експерта та сумою виплаченого страхового відшкодування в розмірі 5112,13 грн. (88969,48 грн. - 83857,35 грн. = 5112,13 грн.).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, тому понесені ним та документально підтверджені судові витрати в розмірі 3318,40 грн. (768,40 грн. (судовий збір - а.с. 1) + 2550,00 грн. (оплата висновку експерта - а.с. 42) = 3318,40 грн.) підлягають стягненню з рівними частками з відповідачів на користь позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15-16, 22, 509, 524, 533, 625, 979, 1166, 1194 ЦК України, ст. ст. 3, 22, 29, 34-36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 12-13, 81, 133-137, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ»» (, місцезнаходження: м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, буд. 4, корп. 6А) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення пені, 3 % річних та індексу інфляції, матеріальних збитків - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ»» (, місцезнаходження: м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, буд. 4, корп. 6А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пеню за період з 27.03.2019р. по 06.05.2019р. в розмірі 1692,32 грн., 3 % річних за період з 27.03.2019р. по 06.05.2019р. у розмірі 169,54 грн., індекс інфляції за період з 27.03.2019р. по 06.05.2019р. у розмірі 1286,32 грн., а всього 3148,18 грн. (три тисячі сто сорок вісім гривень 18 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) матеріальні збитки в розмірі 5112,13 грн. (п`ять тисяч сто дванадцять гривень 13 копійок).

Стягнути рівними частками з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ»» (, місцезнаходження: м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, буд. 4, корп. 6А) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 3318,40 грн. (три тисячі триста вісімнадцять гривень 40 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 вересня 2019 року.

Суддя Н.В. Басова