Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 755/3482/17

провадження № 61-1834св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

стягувач (заявник) -публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»,

суб`єкт оскарження -державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві Копитко Богдан Васильович,

боржник - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва, у складі судді Виниченко Л. М., від 21 вересня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Немировської О. В., Чобіток А. О., Ящук Т. І., від 06 грудня 2018 року.

Короткий зміст скарги та її обґрунтування

У березні 2017 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві Копитка Б. В.

Скарга мотивована тим, що 28 жовтня 2015 року Деснянським районним судом міста Києва було ухвалено рішення у справі № 755/6104/15-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. На підставі вказаного рішення 25 грудня 2015 року

ПАТ «Родовід Банк» отримало виконавчий лист. ПАТ «Родовід Банк» звернулося до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби в місті Києві Головного територіального управління юстиції в місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження. 21 лютого

2017 року ПАТ «Родовід Банк» отримало постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16 серпня 2018 року. Підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження стало те, що у виконавчому листі містилась описка у частині зазначення адреси проживання боржника.

Посилаючись на зазначені обставини, заявник просив суд визнати незаконними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві Копитка Б. В. при винесенні постанови про відмову у відкритті провадження від 16 серпня 2016 року у ВП № 51932689 та скасувати зазначену постанову.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 вересня

2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, та з огляду на статтю 6 Закону України «Про виконавче провадження» використовувати надані йому права у точній відповідності до закону. У заяві про відкриття виконавчого провадження адресою місця проживання боржника ОСОБА_2 зазначено АДРЕСА_1 , однак у виконавчому листі зазначено адресу: АДРЕСА_1 . Одночасно із заявою про відкриття виконавчого провадження стягувачем ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року про виправлення описки у виконавчому листі, а саме виправлення вірної адреси боржника, на яку послався скаржник, не подавалася, оскільки вона відсутня у переліку доданих до заяви документів, що також підтверджується копією наданих суду матеріалів виконавчого провадження.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 рокуапеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що належних доказів на підтвердження того, що при зверненні до органів державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження стягувачем було надано копію ухвали про виправлення описки у виконавчому листі скаржником суду не надано, а обов`язок виконавця перевірити у Єдиному державному реєстрі судових рішень чи була постановлена судом ухвала про виправлення описки у виконавчому листі Законом України «Про виконавче провадження» не передбачений. Суд апеляційної інстанції відхилив доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не перевірив, чи було державним виконавцем вжито заходів, спрямованих на виконання рішення суду, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», оскільки заявником було оскаржено відмову у відкритті виконавчого провадження, тоді як заходи примусового виконання рішень, на які він посилається, вживаються виконавцем після відкриття виконавчого провадження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ПАТ «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Родовід Банк» просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення скарги, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм Закону України «Про виконавче провадження» та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що державному виконавцю було відомо, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 квітня 2016 року виправлено описку у виконавчому листі, про що зазначено у постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження. Ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 05 квітня 2016 року про виправлення описки була внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень. Заявник вважає дії і рішення державного виконавця неправомірними.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

16 травня 2019 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Дніпровським районним судом м. Києва 25 грудня 2015 року було видано виконавчий лист у справі № 755/6104/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 10 436,14 доларів США, пені у розмірі 183 957,01 грн, 3% річних від суми простроченої заборгованості у розмірі 12 565,77 грн, інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту у розмірі 733,86 грн та судового збору у розмірі 3 654 грн (а. с. 7-8).

Зазначений виконавчий лист разом із копією довіреності представника

ПАТ «Родовід Банк» та заявою про відкриття виконавчого провадження

від 31 травня 2016 року № 21-11-б.б/2335 був поданий на примусове виконання до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві.

16 серпня 2016 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві Копитком Б. В. винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51932689 по виконанню вищевказаного виконавчого листа на підставі пункту 4 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, який був чинним на момент винесення оскарженої постанови (а. с. 12-13).

У постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16 серпня 2016 року зазначено про те, що згідно виконавчого документа боржник перебуває за адресою АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві. Стягувач при поданні на виконання виконавчого документа не пред`явив завірену копію ухвали про виправлення описки.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у державі, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (наприклад, справа «Жовнер проти України» від 29 червня 2004 року, заява № 56848/00, § 33). Право на звернення до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система держав-учасниць Конвенції допускала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, залишалося би невиконаним по відношенню до однієї зі сторін всупереч її інтересам. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У частині першій статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV зазначено, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

За змістом пункту 4 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Разом з тим, за змістом частин першої та другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Встановлено, що на момент звернення стягувача із заявою про відкриття виконавчого провадження ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 квітня 2016 року у виконавчому листі у справі № 755/6104/15-ц виправлено описку та правильно зазначено адресу боржника - АДРЕСА_2 . Ухвала про виправлення описки була внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень, про її наявність було відомо державному виконавцю, про що зазначено у оскарженій постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина друга статті 451 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні скарги, суди попередніх інстанцій на зазначені вимоги законодавства увагу не звернули, не врахували, що наявність описки у виконавчому документі, яка полягала у неправильному написанні однієї літери у назві провулку проживання боржника, яка була виправлена ухвалою суду про виправлення описки, про наявність якої було відомо державному виконавцю, не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ було пред`явлено до органу державної виконавчої служби за місцем його виконання, що було з проявленням надмірного формалізму залишено державним виконавцем поза увагою.

Частиною першою статті 412 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм Закону України «Про виконавче провадження»№ 606-ХІV, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про задоволення касаційної скарги, скасування рішень судів попередніх інстанцій з ухваленням нового рішення про задоволення скарги, визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Керуючись статтями 141, 400, 402, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 вересня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня

2018 року скасувати.

Скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві Копитка Богдана Васильовича задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві Копитка Богдана Васильовича при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16 серпня 2016 року у виконавчому провадженні

ВП № 51932689.

Скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві Копитка Богдана Васильовича про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16 серпня 2016 року у виконавчому провадженні ВП № 51932689.

Стягнути з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві на користь публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» () судовий збір за подання апеляційної і касаційної скарги у розмірі 3 683 (три тисячі шістсот вісімдесят три) грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович