Справа № 752/4708/18
Провадження № 2/752/1384/19
РІШЕННЯ

Іменем України

01.10.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2018 року позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_4 . За життя, останнім, було складено заповіт від 23.07.2014 року, яким він заповів все своє майно позивачу. Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, до складу якої увійшли ј частина квартири АДРЕСА_1 та Ѕ частина земельної ділянки, площею 0,083 га, яка розташована на території Сувидівської сільської ради в садовому товаристві «Геолог» Вишгородського району Київської області з цільовим призначенням - для ведення садівництва. Єдиним спадкоємцем за заповітом є позивач, а спадкоємцями за законом є ще доньки померлого: відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Спадкова справа № 06/2016 року після смерті ОСОБА_4 була заведена на підставі заяви відповідача 30.06.2016 року приватним нотаріусом КМНО Кучерук Н.В. Старша донька померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 спадщину після смерті батька не прийняла, із заявою до нотаріальної контори не зверталась та із спадкодавцем на момент смерті не проживала. Позивач також звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини від 14.11.2016 року, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку прийняття спадщини. Однак, у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на об`єкти, які входять до складу спадщини, а відповідач відмовляється їх надавати до нотаріальної контори, а тому позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим звернулась до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на ј частину квартири АДРЕСА_1 , та на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,083 га, розташованої на території Сувидівської сільської ради в садовому товаристві «Геолог» Вишгородського району Київської області з цільовим призначенням - для ведення садівництва, які залишились після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.03.2018 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

В листопаді 2018 року позивач змінила предмет позову, та просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на ј частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку, площею 0,0498 га, розташовану на території Сувидівської сільської ради в садовому товаристві «Геолог», масив «Дружба» Вишгородського району Київської області з цільовим призначенням - для ведення садівництва, які залишились після смерті ОСОБА_4 .

В грудні 2018 року позивач уточнила позовні вимоги та просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на ј частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку, площею 0,0498 га, розташованої на території Сувидівської сільської ради в садовому товаристві «Геолог», масив «Дружба» Вишгородського району Київської області з цільовим призначенням - для ведення садівництва, кадастровий номер :24:048:0003, які залишились після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.05.2019 року, у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача та сама позивач в судове засідання подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності . Просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі .

Відповідач в судове засідання не з`явилась. Явку свого представника не забезпечила. Останній, звернувся до суду із письмовою заявою про відкладення розгляду справи, однак, доказів на підтвердження поважності причин неявки, до заяви долучено не було.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на розумні строки розгляду справи, та відсутність доказів на підтвердження поважності неявки в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та його представника.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права.

Судом встановлено, що 11.03.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, та після державної реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

За життя ОСОБА_4 23.07.2014 року було складено заповіт, відповідно до якого, останній, заповів усе належне йому майно рухоме та нерухоме майно позивачу.

На час розгляду справи зазначений заповіт є чинним, та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.

Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, до складу якої увійшли ј частина квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,0498 га, розташованої на території Сувидівської сільської ради в садовому товаристві «Геолог», масив «Дружба» Вишгородського району Київської області з цільовим призначенням - для ведення садівництва, кадастровий номер :24:048:0003.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 17.12.2007 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та членам його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в рівних долях.

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЖ № 460746 від 14.11.2012 року, ОСОБА_4 про те, що останній є власником земельної ділянки, площею 0,0498 га, розташованої на території Сувидівської сільської ради в садовому товаристві «Геолог», масив «Дружба» Вишгородського району Київської області з цільовим призначенням - для ведення садівництва.

З копії спадкової справи № 06/2016 року, яка була заведена після смерті ОСОБА_4 , вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 донька ОСОБА_4 - відповідач ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріусу КМНО Кучерук Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , повідомивши про те, що окрім неї, спадкоємцем за законом є ще одна донька померлого - ОСОБА_5 .

Відповідно до листа приватного нотаріусу Кучерук Н.В. від 10.11.2016 року, ОСОБА_2 , було повідомлено про те, що все своє спадкове майно ОСОБА_4 заповів ОСОБА_1 , та в зв`язку з тим, що на день смерті вона не була непрацездатною особою, то відповідно до чинного закону, вона не має право на обов`язкову частку у спадщині.

14.11.2016 року позивач у справі ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріусу Кучерук Н.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, який був залишений ОСОБА_4 на її ім`я.

15.12.2016 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріусу із заявою про відкладення видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з тим, що вона звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про усунення її від права на спадкування.

Судом встановлено, що в провадженні суду перебувала справа № 752/21312/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування, однак, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.10.2018 року, позов було залишено без розгляду.

Судом достовірно встановлено, що спадкоємцем за заповітом є позивач у справі, а також спадкоємцями за законом є ще доньки померлого: відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Старша донька померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 спадщину після смерті батька не прийняла, із заявою до нотаріальної контори не зверталась та із спадкодавцем на момент смерті не проживала.

Позивач є спадкоємцем за заповітом, однак оформити спадщину не вбачається можливим, в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та наявністю заперечнь з боку відповідача.

Згідно положень Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Відповідно до ст. 1234 та ст. 1235 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; право на заповіт здійснюється особисто; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповітом спадкодавець може охопити все своє майно чи майнові права або ж визначити конкретне майно (майнові права), які підлягають спадкуванню спадкоємцем, визначені заповітом (ст. 1236 ЦК України).

Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Згідно із ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, перепоною в оформленні спадщини є наявність інших спадкоємців, які можуть претендувати на обов`язкову частку в спадщині, що передбачено 1241 ЦК України.

Як вже зазначалося вище, в ході розгляду справи було встановлено, що за свого життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу у справі, яка, як спадкоємець за заповітом, - належним чином прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори.

Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або мають право на її обов`язкову частку, судом не встановлено.

Крім того, судом встановлено, що відповідач, як спадкоємець за законом, права на обов`язкову частку у спадщині немає, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що оригінали правовстановлюючих документів у позивача, як спадкоємця за заповітом, відсутні, та позивач позбавлена можливості оформити свої права на спадщину, а відповідач, як спадкоємець за законом, не має права на обов`язкову частку у спадщині, суд вважає, що право позивача підлягає захисту, а позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на ј частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, площею 0,0498 га, розташованої на території Сувидівської сільської ради в садовому товаристві «Геолог», масив «Дружба» Вишгородського району Київської області з цільовим призначенням - для ведення садівництва, кадастровий номер :24:048:0003, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЖ № 460746 від 14.11.2012 року та залишились після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні ім`я сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Надиби, Старосамбірського району Львівської області, громадянки України, ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Києва, громадянка України, ідентифікаційний код НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Головуючий Н.П. Чередніченко