Справа № 495/8261/17
№ провадження 2/495/547/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

30 вересня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря - Іванченко А.С.,

Справа № 495/8261/17,

за участю учасників справи:

особисто - відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород - Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту належності майна та визнання права власності на успадковане майно,

В С Т А Н О В И В:

17.10.2017 року позивач ОСОБА_2 , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області через свого представника ОСОБА_4 , з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації», про встановлення факту належності майна та визнання права власності на успадковане майно, просить суд: встановити факт приналежності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1 , на момент смерті; визнати за ОСОБА_2 , онуком спадкодавців ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на квартиру, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м АДРЕСА_1 .

Так, позовні вимоги мотивовані тим, що 14.06.2016 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С. було заведено спадкову справу №24/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі заяви про прийняття спадщини його дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згодом, Білгород-Дністровською приватною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 19/2017 від 04.04.2017 щодо майна ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі заяви про прийняття спадщини її онуком ОСОБА_2 .

На той час він відбував покарання у Виправній Колонії №5 Управління Федеральної служби Виконання покарань Росії по Тульській області, а тому начальником Федеральної Казенної Установи вказаної Виправної колонії було посвідчено довіреність на ім`я ОСОБА_7 , яка надавши всі необхідні документи звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте нотаріусом було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії з підстав того, що на розгляд йому було надано лише дублікат правовстановлюючого документу, тому нотаріус вказав, що перед видачею свідоцтва про прийняття спадщини необхідно провести державну реєстрацію права власності на спірну квартиру у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за спадкодавцем згідно пунктів 53 та 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Вказане провести стало неможливим також і з тієї підстави, що з Інформаційної довідки з державного реєстру стало відомо, що квартира, яку він бажає спадкувати, зареєстрована на праві власності за іншими особами, які набули вказане право за рішенням суду.

Він є спадкоємцем до майна його дідуся та бабусі за особливим випадком спадкування, за правом представлення. Наполягав, що спадщину після померлих він фактично прийняв, звернувшись до нотаріальної контори у законний спосіб.

На підставі вищевикладеного просив його позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна її заява, згідно якої вона з позовом згодна, не заперечує проти заявлених позовних вимог, просить слухати справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача, вказуючи, що при житті нікого з рідних поруч не було, а вже після смерті з`явилися, доглядом, похованням займалися вони особисто.

Представник третьої особи - КП «Білгород-Дністровське БТІ» в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява, згідно якої представник КП «Білгород-Дністровське БТІ» не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу без його участі.

Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_5 .

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно.

14.06.2016 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровської міської нотаріальної контори було заведено спадкову справу №24/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини його дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла спадкодавець ОСОБА_6 .

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне їй майно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, що відбуває покарання у Виправної Колонії №5 Управління Федеральної служби Виконання покарань Росії по Тульській області, надав посвідчену начальником федеральної казенної установи вказаної колонії довіреність на ім`я ОСОБА_7 , яка 06.10.2017 року від імені гр Російської Федерації ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру під АДРЕСА_1 , надавши при цьому дублікат свідоцтва про право власності на житло від 13.01.1988 року, згідно якого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках на підставі розпорядження органу приватизації належить на праві власності квартира під АДРЕСА_1 , а також дублікат технічного паспорту на вказану квартиру /л.с.10-15/.

Проте, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.10.2017 № 338/02-31, з підстав того, що необхідно провести державну реєстрацію права власності на цю квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за спадкодавцем згідно пунктів 53 та 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Окрім того, з Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.10.2017 року № 99113718 виявилось, що станом на 03.10.2017 року власниками квартири на яку заявлені спадкові права спадкоємцем ОСОБА_2 є: 1/2 частка квартири - ОСОБА_3 на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.03.2017 року справа № 495/776/17; 1/2 частки квартири - ОСОБА_1 на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.12.2016 року справа № 495/8815/16-ц. /л.с.16-17, 30-32/.

У зв`язку з оскарженням позивачем наведених вище рішень суду в апеляційному порядку, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2018 року було зупинено провадження по вказаній цивільній справі до вирішення цивільних справ № 495/8815/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності та №495/776/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності по суті, які перебувають на розгляді в Апеляційному суді Одеської області. /л.с.77-78/.

Після розгляду вказаних справ у апеляційній інстанції були винесені наступні постанови.

Так, постановою апеляційного суду Одеської області від 21.06.2018 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.03.2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в позовній заяві ОСОБА_3 до ОСОБА_8 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - відмовлено.

Підставою для цього послугувало, що суд першої інстанції помилково вважав, що встановлення факту прийняття спадщини породжує право власності на спадкове майно ОСОБА_3 , та не залучив до участі у справі ОСОБА_2 , права та інтереси якого можуть бути порушені.

21.03.2019 року Одеським апеляційним судом було винесено постанову, якою апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.12.2016 року - скасовано. Прийнято постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - відмовлено.

Підставою для скасування даного рішення стало, стало те, що рішення суду ґрунтувалось на голослівних ствердженнях позивача, а обставини, що мають значення справи і які суд вважав встановленими - недоведені, а рішення було ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Матеріалами справи встановлено, що позивач є онуком померлих ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126,133,135 СК України. /л.с.7,26/

Його батько ОСОБА_2 помер до відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ./л.с.9/

У відповідності до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Онуки (правнуки), прабаба, прадід, племінники спадкодавця, двоюрідні брати та сестри спадкодавця не включаються до складу жодної з черг спадкоємців за законом. Але з цього не виходить, що вони не визнаються спадкоємцями за законом ні при яких обставинах. Онуки (правнуки), прабаба, прадід, племінники спадкодавця, двоюрідні брати та сестри спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на момент відкриття спадщини не має в живих того родича, який був би спадкоємцем. Вони спадкують ту частку, яка належала б їх відповідному родичу, якби він був живий. Тобто це батько чи мати, дід чи баба, брат чи сестра спадкодавця, дядько чи тітка спадкодавця, що повинні були б успадковувати, але померли до відкриття спадщини. Таке спадкування називається спадкуванням по праву представлення.

Відповідно до коментованої статті право представлення буде виглядати таким чином:

- при спадкуванні за правом представлення онуки (правнуки) спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, (бабі, дідові), якби вони були б живими на момент відкриття спадщини;

Таким чином, позивач має право на спадкування за правом представлення, ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на момент відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що позивач, як спадкоємець І черги за законом /за правом представлення/ своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не відмовився від її прийняття, фактично прийнявши спадщину.

Усунення обставин, що перешкоджали йому у прийнятті спадщини, а саме скасування права власності за відповідачами за спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 дають суду усі підстави вважати правомірним заявлені позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_2 , онуком спадкодавців ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на квартиру, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м АДРЕСА_1 .

Разом з тим, вимоги щодо встановлення факту належності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1 є очевидними, оскільки згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.08.2019 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/2 частці кожному належить померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже не є доцільним додаткове встановлення цього факту.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом /за правом представлення/ до майна померлих бабусі та дідуся, який фактично прийняв спадщину , оскільки у встановлений чинним законодавством строк звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, не відмовився від її прийняття, враховуючи те, що в судовому засіданні підтверджено факт належності спадкового майна спадкодавцям, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту належності майна та визнання права власності на успадковане майно, а саме в частині визнання за ОСОБА_2 , онуком спадкодавців ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на квартиру, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1261, 1266, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 83, 263, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту належності майна та визнання права власності на успадковане майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування І черги за законом /за правом представлення/ після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , гр Російської Федерації, зареєстрований в АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа: Комунальне підприємство «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації», адреса: вул. Михайлівська, 56, м. Білгород-Дністровський Одеської області.

Повний текст рішення складений 08 жовтня 2019 року.

Суддя: