Справа № 545/3458/17
Провадження № 2/545/22/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Стрюк Л.І.

секретаря Артеменко А.О.

розглянувши у судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мясна ярмарка «ОСОБА_2 -2007», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАНСІН», Комунального підприємства «Реєстратор» Полтавської обласної ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, витребування його з чужого незаконного володіння та зобовязання поновити реєстрацію права власності на це майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, витребування його з чужого незаконного володіння та зобовязання поновити реєстрацію права власності на це майно. В обґрунтування позову посилався на те, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 14.09.2017 року по справі №552/5413/17 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мясна ярмарка «Добриня-2007» на користь позивача стягнуто 5 372 650,00 грн. основного боргу, 8000 грн. судового збору, всього 5 380 650 грн. У звязку з поновленням Апеляційним судом Полтавської області строків для подачі апеляційної скарги ТОВ «Мясна ярмарка «Добриня-2007» і відкриття апеляційного провадження, 27.10.2017 року припинив чинність арешт накладений на майно ТОВ «Мясна ярмарка «Добриня-2007». Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 08.11.2017 року забезпечено позов шляхом заборони відчуження належного ТОВ «Мясна ярмарка «Добриня-2007» рухомого та нерухомого майна. Всупереч забороні 14.11.2017 року директор ТОВ «Мясна ярмарка «Добриня-2007» ОСОБА_3 здійснив відчуження нерухомого майна, що належало підприємству.

Посилаючись на положення на ст.ст.15, 16, 203, 215, 216 ЦК України, просив визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 14.11.2017 року, посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий номер 2009; витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Лансін» нерухоме майно, а саме: виробничу будівлю дільницю по переробці сільськогосподарської продукції, яка в цілому складається з: каналізаційно- насосної станції В2, площею 89,5 кв.м., котельні Г1 площею 207,8 кв.м., мясопереробного цеху Д2, Д1-2, д, д1, д2, площею 1509,2 кв.м., трансформаторної підстанції Е1, площею 65.1 кв.м., будівля ДЕС Є1, площею 52,9 кв.м., огорожа №1, замощення ІІ, що знаходяться за адресою: с. Мильці Полтавського району Полтавської області, вул.Переробників, 2А, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 40, та повернути його Товариству з обмеженою відповідальністю «Мясна ярмарка «Добриня-2007»; зобовязати Реєстраційну службу Головного управління у Полтавській області поновити реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Мясна ярмарка «Добриня-2007» на нерухоме майно, а саме: виробничу будівлю дільницю по переробці сільськогосподарської продукції, яка в цілому складається з: каналізаційно насосної станції в2, площею 89,5 кв.м., котельні Г1, площею 207,8 кв.м., мясопереробного цеху Д2, Д1-2, д, д1, д2, площею 1509,2 кв.м., трансформаторної підстанції Е1, площею 65,1 кв.м., будівля ДЕС Є1, площею 52,9 кв.м., огорожа №1, замощення ІІ, що знаходяться за адресою: с.Мильці Полтавського району Полтавської області, вул. Переробників, 2А і яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 40; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мясна ярмарка Добриня-2007» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лансін» (солідарно) понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору і оплаті правової допомоги адвоката.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 25.01.2018 року відмовлено у прийнятті та повернуто представнику позивача заяви про збільшення та уточнення позовних вимог.

Представник відповідача - ТОВ «Мясна ярмарка «Добриня-2007» надав суду письмовий відзив на позов, у якому проти позову заперечував. Зазначив, що постанову про арешт майна ТОВ «Мясна ярмарка «Добриня-2007» Київським ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області винесено 15.11.2017 року та 15.11.2017 року внесено інформацію до Державного реєстру обтяжень. При укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.11.2017 року за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження інформація про накладення арешту на все майно та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, належного ТОВ «Мясна ярмарка «Добриня-2007», була відсутня. Ухвала Апеляційного суду Полтавської області від 08.11.2017 року, на яку посилається позивач та якою заборонено відчуження майна ТОВ «Мясна ярмарка «Добриня-2007», винесена в судовому засіданні без виклику сторін, отже, відповідачу було невідомо про забезпечення позову, а тому посилання позивача на правовий висновок у постанові Верховного Суду України від 18.01.2017 року у справі №554/410/15-ц є необґрунтованими. Право на витребування майна з чужого володіння відповідно до норм ЦК України (ст.ст. 317, 319, 387, 388) належить тільки власнику. Позивачем не надано жодного доказу щодо будь яких його майнових прав на нерухоме майно. У позовній заяві позивач помилково посилається на норми не щодо витребування майна, а щодо реституції - ст. 216 ЦК України. Застосування реституції не вважає можливим, оскільки нерухоме майно не належить відповідачам у справі, а власником майна є ТОВ «Прайрент», який не є відповідачем у справі та не є стороною оспорюваного договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Третя особа ТОВ «Прайрент» надав суду письмові пояснення, у яких вважає позов безпідставним з підстав, що аналогічні тим, які зазначені у відзиві ТОВ «Мясна ярмарка «Добриня-2007» .

Позивач у судове засідання не зявився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі та без участі його представників, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Мясна ярмарка «ОСОБА_2 -2007», у судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАНСІН» у судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Згідно з відомостями ЄДРПОУ цивільна правоздатність юридичної особи припинена 08.11.2018 року.

Представник Комунального підприємства «Реєстратор» Полтавської обласної ради у судове засідання не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи без їх участі, при прийняття рішення покладаються на розсуд суду.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин.

Представник третьої особи - ТОВ «Прайрент» у судове засідання не зявився з невідомих суду причин.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 14.09.2017 року по справі №552/5413/17 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мясна ярмарка «Добриня-2007» на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 5 372 650,00 грн., 8000 грн. судового збору, всього 5 380 650 грн. (пять мільйонів триста вісімдесят тисяч шістсот пятдесят гривень) (т.1 а.с.6-8).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 12.10.2017 року, ТОВ «Мясна ярмарка «Добриня-2007» є власником виробничої будівлі дільниці по переробці сільськогосподарської продукції загальною площею 1924,5 кв.м., що в цілому складається з: каналізаційно-насосної станції В2 площею 89,5 кв.в., котельні Г1 площею 207,8 кв.м., мясопереробного цеху Д2, Д1-2, д, д1, д2 площею 1509,2 кв.м., трансформаторної підстанції Е1 площею 65,1 кв.м., будівлі ДЕС Є1 площею 52,9 кв.м., огорожі №1, замощення ІІ, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 40 (т.1 а.с.13-15).

У звязку з надходженням ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 19.10.2017 року про поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ та прийняття апеляційної скарги директора ТОВ «Мясна ярмарка «Добриня-2007» ОСОБА_3 до розгляду, постановою Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 27.10.2017 року виконавчий лист №552/5413/17 від 26.09.2017 року, виданий Київським районним судом м.Полтави, повернуто до суду, що його видав. Цією ж постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення; звільнено з-під арешту грошові кошти у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 5918815 грн., що містяться на всіх відкритих рахунках: в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005; в Полтавському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 331401; у ПАТ «Полтава-банк», МФО 331489, накладений постановою ВП №54905507 від 12.10.2017 та постановою ВП №54905507 від 13.10.2017; звільнено з-під арешту все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику, накладеного постановою ВП №54905507 від 12.10.2017. (т.1 а.с.9-10).

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 08.11.2017 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за апеляційною скаргою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Мясна Ярмарка «Добриня-2007» ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мясна Ярмарка «Добриня-2007» про стягнення боргу задоволено частково. Забезпечено позов шляхом заборони відчуження належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Мясна Ярмарка «Добриня-2007» (місце знаходження: п/і 36029, Полтавська область, м. Полтава, вул. Європейська, 54, оф. 405, ) рухомого та нерухомого майна на суму 5372650 грн. (т.1 а.с.19-21).

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 16.11.2017 року, постановою Київського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області про арешт майна боржника від 15.11.2017 року накладено арешт на все нерухоме майно ТОВ «Мясна ярмарка «Добриня-2007» (т.1 а.с.26).

На підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.11.2017 року продавець - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мясна ярмарка «Добриня-2007» передає у власність, а покупець - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лансін» приймає у власність нерухоме майно: виробничу будівлю-дільницю по переробці сільськогосподарської продукції, що розташована за адресою: Полтавська область, Полтавський район, село Мильці, вул.Переробників, 2А і сплачує визначену договором грошову суму. Виробнича будівля-дільниця по переробці сільськогосподарської продукції має загальну площу 1924,5 кв.м. та в цілому складається з: каналізаційно-насосної станції В2 площею 89,5 кв.м., котельні Г1 площею 207,8 кв.м., мясопереробного цеху Д2, Д1-2, д, д1, д2 площею 1509,2 кв.м., трансформаторної підстанції Е1 площею 65,1 кв.м., будівлі ДЕС Є1 площею 52,9 кв.м., огорожі №1, замощення ІІ.

Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 40.

Згідно зі звітом про незалежну оцінку, складеним ТОВ «Консалтингова компанія «Центр оцінки» (сертифікат субєкта оціночної діяльності №632/16, виданий 17.08.2016 року Фондом державного майна України), ринкова вартість нерухомого майна на дату оцінки 13.11.2017 року складає 989 790,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п.4 договору купівлі-продажу від 14.11.2017 року продаж нерухомого майна вчинено за 989 790,00 грн., в тому числі ПДВ 164 965,00 грн. (т.2 а.с.6-9).

У відомостях з реєстру прав власності на нерухоме майно зазначається, що власником нерухомого майна, виробничої будівлі дільниці по переробці сільськогосподарської продукції, яка в цілому складається з: каналізаційно-насосної станції В2, площею 89,5 кв.м., котельні Г1, площею 207,8 кв.м., мясопереробного цеху Д2, Д1-2, д, д1, д2, площею 1509,2 кв.м., трансформаторної підстанції Е1, площею 65,1 кв.м., будівля ДЕС Є1 площею 52,9 кв.м., огорожа №1, замощення ІІ, що знаходяться за адресою: с.Мильці Полтавського району Полтавської області, вул.Переробників, 2А, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 40, з 23.11.2017 року є ТОВ «Прайрент».

Вказане нерухоме майно зареєстроване за ТОВ «Прайрент» на підставі акта прийому-передачі від 21.11.2017 року, протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Лансін» №21/11/2017 від 21.11.2017 року та протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Прайрент» №3/2017 від 21.11.2017 року.(т.2 а.с.13-14).

Спір між сторонами стосується визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, витребування його з чужого незаконного володіння та зобовязання поновити реєстрацію права власності на це майно.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За нормами частини третьої статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Укладенням договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.11.2017 року порушені права позивача, оскільки дії відповідача по відчуженню майна, що перебуває під судовою забороною, утруднюють реальне та ефективне виконання судового рішення від 14.09.2017 року про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача. Тому позивач є заінтересованою особою, яка заперечує дійсність правочину.

Оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року № 6-605 цс 16.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов'язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин,забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Ураховуючи особливості мети забезпечення позову, суд розглядає заяву про забезпечення позову в день її надходження, копія ухвали про забезпечення позову надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення, відповідна ухвала суду виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, при цьому оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи (стаття 153 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Зазначені обмеження суд установлює в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тому той факт, що встановлені ухвалою суду обмеження не були зареєстровані у відповідному державному реєстрі, ведення якого передбачено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не може слугувати підставою для висновку про відсутність таких обмежень і про те, що відповідач має право вільно розпоряджатися нерухомим майном, якщо про встановлену судом заборону відчужувати майно відповідачу було відомо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 1 лютого 2018 року у справі №489/7535/15-ц.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що спірне майно фактично перебувало під судовою забороною на відчуження, а отже наявні правові підстави передбачені статтями 203, 215 ЦК України для визнання такого правочину недійсним.

Щодо вимог позивача про витребування у ТОВ «Лансін» нерухомого майна та повернення його ТОВ «Мясна ярмарка «Добриня-2007» на підставі реституції, передбаченої ст.216 ЦК України, суд прийшов до висновку, що вони задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі.

Судом встановлено, що спірне нерухоме майно передане третій особі, а саме - ТОВ «Прайрент» на підставі акта прийому-передачі від 21.11.2017 року, протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Лансін» №21/11/2017 від 21.11.2017 року та протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Прайрент» №3/2017 від 21.11.2017 року.(т.2 а.с.13-14).

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 08.11.2018 року внесено запис про державну реєстрацію припинення ТОВ «Лансін».

За таких обставин застосування реституції не є можливим, оскільки нерухоме майно не належить відповідачам у справі, а його власником є ТОВ «Прайрент», який не є відповідачем у справі та не є стороною оспорюваного правочину.

Стосовно вимог позивача про зобовязання Реєстраційної служби Головного управління у Полтавській області поновити реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Мясна ярмарка «Добриня-2007» на нерухоме майно, а саме: виробничу будівлю дільницю по переробці сільськогосподарської продукції, яка в цілому складається з: каналізаційно насосної станції в2, площею 89,5 кв.м., котельні Г1, площею 207,8 кв.м., мясопереробного цеху Д2, Д1-2, д, д1, д2, площею 1509,2 кв.м., трансформаторної підстанції Е1, площею 65,1 кв.м., будівля ДЕС Є1, площею 52,9 кв.м., огорожа №1, замощення ІІ, що знаходяться за адресою: с.Мильці Полтавського району Полтавської області, вул. Переробників, 2А і яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 40 суд прийшов до висновку, що ці вимоги є похідними від витребування майна, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем при зверненні до суду з позовом заявлено одну вимогу майнового характеру і дві вимоги немайнового характеру та сплачено судовий збір в сумі 9280 грн. Оскільки задоволено одну вимогу немайнового характеру, а по іншим відмовлено, тому з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мясна ярмарка «Добриня-2007» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 14.11.2017 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мясна ярмарка «Добриня-2007» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лансін», нерухомого майна: виробничої будівлі-дільниці по переробці сільськогосподарської продукції, що розташована за адресою: Полтавська область, Полтавський район, село Мильці, вул.Переробників, 2А,який посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №2009.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мясна ярмарка «Добриня-2007» на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_5