ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року

м.Суми

Справа №587/565/19

Номер провадження 22-ц/816/4786/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання -Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, Миколаївська сільська рада Сумського району Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 липня 2019 року в складі судді Степаненка О.А., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 20 серпня 2018 року № 18-6297/16-18-СГ в частині передачі в комунальну власність Миколаївської сільської ради Сумського району земельних ділянок: площею 8,4682 га - кадастровий номер :05:001:0394; площею 28,3553 га - кадастровий номер :05:001:039744; площею 8,7837 га - кадастровий номер :03:003:0307; площею 10,8000га - кадастровий номер :03:003:0306; площею 11,3489 га - кадастровий номер :03:002:0429; площею 21,4072 га - кадастровий номер :03:002:0430, які розташовані за межами населених пунктів на території Постольненської сільської ради (на даний час Миколаївська сільська рада) Сумського району Сумської області.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржуваний наказ порушує його законні права та інтереси, оскільки починаючи з 2016 року на виконання судових рішень Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області було видано накази про затвердження проекту землеустрою та відведення йому вказаних земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Постольненської сільської ради (на даний час Миколаївська сільська рада) Сумського району Сумської області.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 18 липня 2019 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 20 серпня 2018 року № 18-6297/ 16-18-СГ в частині передачі в комунальну власність Миколаївській сільській раді Сумського району Сумської області земельних ділянок: площею 8,4682 га - кадастровий номер :05:001:0394; площею 28,3553 га - кадастровий номер :05:001:0397; площею 8,7837 га - кадастровий номер :03:003:0307; площею 10,8000 га - кадастровий номер :03:003:0306; площею 11,3489 га - кадастровий номер :03:002:0429; площею 21,4072 га - кадастровий номер :03:002:0430, які розташовані за межами населених пунктів на території Постольненської сільської ради (на даний час Миколаївська сільська рада) Сумського району Сумської області.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області на користь ОСОБА_1 по 384,20 грн повернення судового збору.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на даний час управління не є розпорядником спірних земельних ділянок, оскільки вони на підставі наказу від 20 серпня 2018 року були передані в комунальну власність Миколаївської ОТГ. Зазначає, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року та постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року, які оскаржені в касаційному порядку, управління фактично було зобов`язано розпорядитися землями комунальної власності, що є порушенням закону. Крім того, позивачем не доведено про порушення його прав оскаржуваним наказом, оскільки на момент передачі земельних ділянок у комунальну власність було відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили, а також він не позбавлений можливості звернутись до Миколаївської ОТГ з питання укладення договору оренди спірних земельних ділянок.

Апеляційну скаргу на рішення суду подала також Миколаївська сільська рада Сумського району Сумської області, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що спірний наказ, який був винесений відповідно до вимог закону, жодним чином не порушує права позивача, оскільки належність спірних земельних ділянок до державної чи комунальної власності не позбавляє його права користуватися ними. Зазначає, що за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження.

У відзиві на апеляційні скарги представник ОСОБА_1 - адвокат Кучменко С.В. просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вказує, що судом ухвалене законне та обґрунтоване судове рішення, тому підстав для його скасування немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ГУ Держгеокадастру у Сумській області - Черкасової І.В., яка підтримала доводи апеляційних скарг, представника позивача - адвоката Кучменка С.В., який проти скарг заперечував, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Постольненської сільської ради Сумського району Сумської області, проте листами від 05 вересня 2014 року № 31-18-0.7-6399/2-14 та від 16 жовтня 2015 року № ДС-31-18-0.7-5171/25-15 управлінням відмовлено у затвердженні проекту землеустрою.

Вказані відмови були скасовані рішеннями судів від 23 грудня 2014 у справі № 818/3308/14 та від 14 березня 2016 у справі № 818/3819/15, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області розглянути проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства у відповідності до вимог законодавства.

14 березня 2016 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про затвердження проекту землеустрою, проте, листом від 26 вересня 2016 року № Р-09302/0/5/16/5447/6-16 йому було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року у справі № 818/1346/16, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року, визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладену у листі від 26 вересня 2016 року № Р-09302/0/5/16/5447/6-16, у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Постольненської сільської ради Сумського району Сумської області. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Постольненської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 9-18).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 21 липня 2017 року № 18-5087/16-17-СГ затверджено вказаний проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Постольненської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 19).

На підставі вказаного наказу від 21 липня 2017 року № 18-5087/16-17-СГ ОСОБА_1 звернувся до спеціалізованої організації для розроблення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка була розроблена та затверджена рішенням Сумської районної ради від 22 грудня 2017 року.

29 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою, в якій просив укласти договори оренди земельних ділянок згідно затвердженого проекту землеустрою.

Листом від 22 лютого 2018 року № Р-341/0/5-18/181/6-18 Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повідомило ОСОБА_1 , що надання громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства здійснюється на конкурентних засадах та за погодженням з ОТГ. Згідно листа Постольненської сільської ради, Миколаївська ОТГ висловила непогодження щодо укладання договору оренди земельних ділянок загальною площею 89,1633 га, які передаються в користування на умовах оренди не на конкурентних засадах.

10 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою, в якій просив внести зміни в наказ «Про затвердження документації із землеустрою» від 21 липня 2017 року № 18-5087/16-17-СГ шляхом доповнення інформацією про надання земельної ділянки у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання.

Листом від 18 квітня 2018 року № Р-585/0/5-18/295/6-18 Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повідомило позивача, що ним було виконано вимоги постанови Сумського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року у справі № 818/1346/16 та затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 в оренду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 818/2400/18, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області зобов`язано відповідно до вимог ч. 10 ст. 123 ЗК України внести зміни в наказ від 21 липня 2017 року № 18-5087/16-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою» шляхом доповнення інформацією про надання земельної ділянки в користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання (а.с. 20-32).

На вказані судові рішення Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області подано касаційну скаргу, за якою ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження, однак справу не переглянуто (а.с. 50-51).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 23 січня 2019 року № 18-491/16-19-СГ було внесено зміни в наказ від 21 липня 2017 року № 18-5087/16-17-СГ, а саме надано ОСОБА_1 в оренду земельні ділянки загальною площею 89,1633 га ріллі, строком на 7 років, з них: площею 8,4682 га кадастровий номер :05:001:0394; площею 28,3553 га кадастровий номер :05:001:0397; площею 8,7837 га кадастровий номер :03:003:0307; площею 10,8000 га кадастровий номер :03:003:0306; площею 21,4072 га кадастровий номер :03:002:0430; площею 11,3489 га кадастровий номер :03:002:0429; встановлено річний розмір орендної плати за користування земельною ділянкою на правах оренди в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки (а.с. 33-34).

Проте, наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 20 серпня 2018 року № 18-6297/16-18-СГ, який прийнятий відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення держаної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад», було передано в комунальну власність Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1858,5111 га, розташовані за межами населених пунктів на території Миколаївської об`єднаної територіальної громади Сумського району Сумської області. В тому числі, вказаним наказом було передано у комунальну власність і спірні земельні ділянку площею, на які затверджено проект землеустрою щодо відведення їх позивачу в оренду для ведення фермерського господарства (а.с. 35-40).

Рішення суду першої інстанції про задоволення позову мотивоване тим, що до моменту прийняття наказу про передачу спірних земельних ділянок у комунальну власність, позивач на законних підставах отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою, належним чином погодив розроблений проект землеустрою та звернувся із заявою про його затвердження, Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області було затверджено проект землеустрою, але не вирішено питання передачі в оренду позивачу земельних ділянок.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 13, 19 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (ч. 13 ст. 123 ЗК України).

Таким чином, розроблений проект землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. У разі прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки у користування.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Отже, встановлені у справі обставини дають підстави стверджувати, що позивач на законних підставах отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою, належним чином погодив розроблений проект землеустрою та ще до прийняття відповідачем рішення про передачу спірних земельних ділянок у комунальну власність неодноразово звертався із заявою про його затвердження, однак Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області незаконно було відмовлено у його затвердженні, що підтверджується численними судовими рішеннями, які набрали законної сили, та, всупереч положенням ч. 6 ст. 123 ЗК України, було прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок без прийняття відповідного рішення про надання їх у користування позивачу.

З огляду на викладене, посилання в апеляційних скаргах відповідачів на те, що спірні земельні ділянки вже знаходяться у комунальній власності, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду і відмови у задоволенні позову. При цьому, слід врахувати, що за умовами розпорядження Кабінету Міністрів України «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» від 31 січня 2018 року за № 60-р, Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру, починаючи з 1 лютого 2018 року, мала забезпечити передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліку земельних ділянок державної власності, права на які виставлені на земельні торги, у комунальну власність об`єднаних територіальних громад після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди таких земельних ділянок, проте такі умови ГУ Держгеокадастру у Сумській області не виконало.

Доводи скарг з приводу не доведення позивачем порушення його права оскаржуваним наказом, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки ще до прийняття рішення про передачу у комунальну власність земельних ділянок - 20 серпня 2018 року, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області при затвердженні 21 липня 2017 року проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 , відповідно до положень ч. 6 ст. 123 ЗК України, повинно було прийняти відповідне рішення про надання їх у користування позивачу. І на цей час, відповідно, не існувало розпорядження Кабінету Міністрів України від 31 січня 2018 року за № 60-р, на підставі якого ці земельні ділянки були передані у комунальну власність.

Крім того, судом достовірно встановлено, що позивач вжив всіх передбачених законом заходів, щоб отримати у користування спірні земельні ділянки, проте, всупереч його «правомірним очікуванням» та «законним сподіванням» земельні ділянки незаконно були передані у комунальну власність територіальної громади.

Отже, встановлені фактичні обставини та наявність п`яти судових рішень, які набрали законної сили, підтверджують систематичні, грубі, тривалі порушення прав ОСОБА_1 ГУ Держгеокадастру у Сумській області при наданні земельних ділянок в оренду.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Таким чином, посилання та доводи осіб, які подали апеляційні скарги, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

С.Г. Хвостик