Справа № 369/6011/19
Провадження № 2/369/2999/19
РІШЕННЯ

Іменем України

30.07.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Медведського М.Д.,

за участю секретаря - Головатюк В.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Тузової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва № 11 в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до АТ КБ «Приват Банк» про захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року позивач ОСОБА_3 звернулася з позовом до відповідача АТ КБ «Приват Банк» про захист прав споживача.

Свої вимоги обгрунтувала тим, що у відповідності із статтями 1058 та 1059 Цивільного кодексу України 14.03.2013. між позивачем, ОСОБА_2 , та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір про банківський строковий депозитний вклад «Стандарт на 12 міс.» № НОМЕР_1 , у зв`язку з чим позивач стала споживачем банківських послуг. На підставі вказаного договору згідно з квитанцією № 26 від 14.03.2013 позивач внесла в касу банку, а банк прийняв на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 30000,00 доларів США строком на 365 днів, а саме: до 14.03.2014 включно. Проте 14.03.2014 банк не повернув позивачу вкладені кошти. У зв`язку з ним 25 04 2017 позивач звернулася до банку з вимогою про виплату всієї суми коштів, що маються на рахунку № НОМЕР_1 , проте, таку вимогу банком проігноровано. Вказані обставини встановлені рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.09.2017 у справі № 754/203/15-ц та в силу приписів частини четвертої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України не підлягають подальшому доказуванню. Зазначеним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.09.2017 у сир; № 754/203/15-ц стягнуто з банку на користь позивача депозитний вклад за договором № №SАМDN9642 від 14.03.2019 у розмірі 30000 доларів США та 3% річних період з 23.05.2014 по 14.03.2017 в розмірі 2532,33 доларів США, що еквівалент 65840,58 грн. Проте, банк відмовився від добровільного виконання цього рішення, підтверджується листами від 24.10.2017 № 20.1.0.077-20170929/4699 та від 18.05.2. № 20.1.0.0.0/7-20180514/2862. Внаслідок цього позивач була змушена ініціювати процес стягнення з банку належного їй депозитного вкладу в примусовому порядку. За результатами примусового виконання рішення суду позивачем 07.03.2. отримано від банку належні їй кошти в сумі 29746,60 доларів США. Сума вкладу у розмірі 253,40 доларів США залишається не повернутою до теперішнього часу.

Тривалість періоду прострочення повернення банком позивачу суми депозитного вкладу в розмірі 30000 доларів США з 15.03.2017 по 06.03.20 19 складає 722 дні.

Розмір 3% річних, що мають бути стягнуті з банку на користь позивача за період з 15.03.2017 по 06.03.2019 дорівнює 1 780, 27 доларів США (30000,00 доларів дні : 365 х 3 : 100).

Тому на підставі вищевказаного просила суд стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК 'ПРИВАТБАНК" на користь ОСОБА_2 3% річних в розмірі 1 780, 27 доларів США.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито проваження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду на 30 липня 2019 року.

24 липня 2019 року представником відповідача АТ КБ «ПриватБанк» надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву який мотивований тим, що судове рішення про стягнення коштів з Банку, як зазначає Позивач, було виконане виконавчою службою 07.03.2019 року.Отже, відповідно до правовідносин між АТ КБ ПРИВАТБАНК та Позивачем з приводу затримки виконання рішення суду, а саме - виплати суми банківського вкладу не може застосовуватись ст.625 ЦК України, яка передбачає цивільну відповідальність за невиконання грошового зобов`язання, яке випливає саме з договірних правовідносин, а не з виконання судового рішення, а тому - у такому випадку повинні застосовуватись положення ЗУ «Про виконавче провадження», які регулюють порядок, строки виконання судового рішення та відповідальність органу виконавчої служби за несвоєчасне виконання судового рішення на користь стягувача. Тому просили відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання з`явився, вимоги позову підтримав просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги позову не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.09.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» про повернення депозитних коштів та відшкодування збитків задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 депозитний вклад за договором № SAMDN9642 від 14.03.2013 року у розмірі 30000 доларів США, 3% річних в розмірі 65840,58 грн. та понесені нею судові витрати пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 22958,41 грн.

Проте, банк відмовився від добровільного виконання цього рішення, підтверджується листами від 24,10.2017 № 20.1.0.077-20170929/4699 та від 18.05.2. № 20.1.0.0.0/7-20180514/2862.

На виконання вищезазначеного рішення Деснянськогго районного суду м. Києва відкрито виконавче провадження за № 55599154 від 23.01. 2018 року, що підтверджується відповідною постановою Державного виконавця ( а.с. 26).

За результатами примусового виконання рішення суду позивачем 07.03.2019 отримано від банку належні їй кошти в сумі 29746,60 доларів США.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутня таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичаї ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із змістом статей 526 та 1058 ЦК України зобов`язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може і кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплаті, і боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховной: і постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, при обрахунку 3 % річних : має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенню еквівалент у національній валюті України.

Тривалість періоду прострочення повернення банком позивачу суми депозитного вкладу в розмірі 30000 доларів США з 15.03.2017 по 06.03.20 19 складає 722 дні.

Відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу вкладником є фізична особа, є публічним договором. Стаття 633 цього і визначення поняттю публічний договір: публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт, надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля. - транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однакові, всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 ( «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово- кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Отже, вкладник- за договором банківського вкладу є споживачем банківських послуг.

Враховуючи наведене, на підставі 525, 530, 625, 629, 1058, 1060, 1061, 1068 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353, 430 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до АТ КБ «Приват Банк» про захист прав споживача - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 3 % річних в розмірі 1 780, 27 доларів США.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: М.Д. Медведський