Справа № 182/6125/19
Провадження № 2-о/0182/222/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.10.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення фактів родинних відносин та смерті на окупованій території, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою встановлення фактів родинних відносин та смерті на окупованій території.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 в м.Харцизьк Донецької області. Реєстрацію смерті ОСОБА_2 було проведено відділом ЗАГС Харцизького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 31 травня 2019 року, про що зроблений актовий запис № 532 та видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 . Після смерті матері з близьких родичів у матері, крім неї нікого не залишились. Факт родинних відносин з померлою підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . З метою проведення державної реєстрації смерті своєї матері, відповідно до вимог чинного законодавства України, вона звернулась до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Однак, листом № 4142/14.26-33 від 26 липня 2019 року їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки нею було пред`явлено свідоцтво про смерть, видане 17 липня 2019 відділом ЗАГС Харцизького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, яке не відповідає вимогам чинного законодавства України. У зв`язку з цим вона вимушена звернутися з цією заявою до суду. Крім того, нею було виявлено, що у написанні її дошлюбного прізвища та прізвища її померлої матері є розбіжності. Згідно її свідоцтва про народження мовою оригіналу, серії НОМЕР_3 , її прізвище та прізвище її батьків зазначено мовою оригіналу « ОСОБА_3 », « ОСОБА_4 ». Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_4 , її дошлюбне прізвище зазначається « ОСОБА_5 » (мовою оригіналу), після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ». Таким чином, вона не може підтвердити факт родинних відносин із своєю матір`ю і у зв`язку з наведеним змушена звернутися до суду. Факт родинних відносин з померлою матір`ю ОСОБА_2 підтверджується співпаданням її імені та по батькові, а також співзвучністю прізвища, співпаданням дати народження та місця народження з тим, що зазначено в свідоцтві про народження серії НОМЕР_5 та свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 . Вважає, що розбіжності в написанні її дошлюбного прізвища пов`язані з неправильним перекладом на українську мову. На даний час території окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей визнано тимчасово окупованими, відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , видане 17 липня 2019 року відділом ЗАГС Харцизького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, про що зроблений актовий запис № 532, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення даного факту їй необхідно для державної реєстрації смерті її матері ОСОБА_2 та отримання свідоцтва про смерть, відповідно до зразка та вимог, встановлених чинним законодавством України, та для подальшого оформлення спадщини. Частиною 1 ст.317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Таким чином, вона як донька має право звернутися до суду з цією заявою. Відповідно до п.1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких, відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Місто Красний Луч визнане тимчасово окупованою територією. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (з відповідними змінами) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № Юб/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма № 106- НОМЕР_7 /о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Частинами 2,4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Під час розгляду зазначеної справи просить враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Ьоігісіои V. Тигкеу", "Сургиз V. Тигкеу"), а також Молдови та Росії (зокрема, ОСОБА_7 у/ Ше ОСОБА_8 оГ ОСОБА_9 апсі Киззіа", "Пазси апсі ОіЬегз V. Моїсіоуа апсі Киззіа"), де, грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (№тіЬіа сазе), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть, якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справи. Оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, вона не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт смерті її матері ОСОБА_2 , крім звернення з цією заявою до суду.

В судовому засіданні заявниця на задоволенні заяви наполягала та просила суд її вимоги задовольнити. Додатково суду пояснила, що, коли суддя Рибакова В.В. відмовила їй у відкритті провадження у справі в зв`язку з невідповідністю у написанні прізвищ її та мами, вона стала придивлятись до свідоцтв і, на її думку, то такий почерк в того, хто виписував свідоцтва. Але звернулась до суду знову, бо вже немає сили ходити по всіх інстанціях та вибивати свої права.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи. Надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала.

Вислухавши заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За правилами ст.293, п.8 ч.1 ст.315, ст. 317 ЦПК України, в порядку окремого провадження, яке є видом непозовного цивільного судочинства, розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Як встановлено в судовому засіданні, заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Харцизьк Донецької області (а.с.9). Реєстрацію смерті ОСОБА_2 було проведено відділом ЗАГС Харцизького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 31.05.2019 року, про що зроблений актовий запис № 532 та видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 (а.с.8). Після смерті матері з близьких родичів, крім заявниці по справі нікого не залишились. Факт родинних відносин з померлою підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.6). З метою проведення державної реєстрації смерті своєї матері, відповідно до вимог чинного законодавства України, заявниця звернулась до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Однак, листом № 4142/14.26-33 від 26.07.2019 року їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявницею було пред`явлено свідоцтво про смерть, видане 17.07.2019 року відділом ЗАГС Харцизького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки (а.с.10), яке не відповідає вимогам чинного законодавства України. Крім того, у написанні дошлюбного прізвища заявниці та прізвища її померлої матері ОСОБА_2 є розбіжності. Згідно свідоцтва про народження заявниці (мовою оригіналу), серії НОМЕР_3 , її прізвище та прізвище її батьків зазначено « ОСОБА_3 », « ОСОБА_4 » (а.с.6). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_4 , дошлюбне прізвище заявниці зазначається « ОСОБА_5 » (мовою оригіналу), після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.7). Факт родинних відносин заявниці з померлою матір`ю ОСОБА_2 , крім співпадання її імені та по батькові, а також співзвучністю прізвища, співпадання дати народження та місця народження з тим, що зазначено в свідоцтві про народження серії НОМЕР_5 та свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Так, свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що добре знає заявницю та її сім`ю. Він кум свекрухи заявниці, свекруха заявниці хрещена мати його сина. Вони часто спілкувались. Він добре знає і маму заявниці, зустрічались з нею доволі часто. Її звали ОСОБА_2 . Він її називав ОСОБА_12 або просто ОСОБА_13 . Мати заявниці жила в Харцизську. Він знав і чоловіка ОСОБА_14 . Від заявниці дізнався, що її мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На пропозицію суду показати на фото, наданих до суду заявницею в якості доказів, правильно вказав на ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що заявницю знає 16 років. Разом з нею ходить до церкви, дружать, ходять одна до одної в гості тощо. Знала й маму заявниці, бачила її кілька разів. Звали її ОСОБА_15 .

На пропозицію суду показати на фото, наданих до суду заявницею в якості доказів, правильно вказала на ОСОБА_2

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 нічого суттєвого по справі не пояснили, тому суд не приймає до уваги їх показання.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин між нею та її померлою мамою ОСОБА_2 .

Крім того, на даний час території окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей визнано тимчасово окупованими, відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року.

Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Ьоігісіои V. Тигкеу", "Сургиз V. Тигкеу"), а також Молдови та Росії (зокрема, ОСОБА_7 у/ Ше ОСОБА_8 оГ ОСОБА_9 апсі Киззіа", "Пазси апсі ОіЬегз V. Моїсіоуа апсі Киззіа"), де, грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (№тіЬіа сазе), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть, якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справи.

За правилами ст.1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Датою початку тимчасової окупації є ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Таким чином, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , видане 17.07.2019 року відділом ЗАГС Харцизького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, про що зроблений актовий запис № 532, є недійсним і не створює правових наслідків.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Надана заявником довідка про причини смерті (до форми № 106/у № 290), видана 31 травня 2019 року (а.с.9), що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 , видана органом державної влади, яке створене всупереч законодавства України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Оскільки заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 у судовому порядку, що також, за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до правил п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті особи допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, п.8 ч.1 ст.315, 317, 319, 430 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -

В И Р І Ш И В:

Вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с.Коробчан Чугуївського району Харківської області, визнавши ОСОБА_1 донькою ОСОБА_2 .

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с.Коробчан Чугуївського району Харківської області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Харцизськ Донецької області України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал