КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 16 серпня 2019 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Київській області, Головного управління Державної казначейської служби в Київській області, Державної казначейської служби України, треті особи: Національна поліція України, Уповноважений Верховної ради України з прав людини, про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 16 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачам (а.с.44,45).

В апеляційній скарзі позивачі просять ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким зобов`язати Таращанський районний суд Київської області розглянути справу за їх позовної заявою, вказуючи, що справу було безпідставно передано на розгляд іншого суду, який постановив не обґрунтовану ухвалу про повернення позову (а.с.49,50).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.09.2019 відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с.59,60).

У визначений судом строк відзивів на апеляційну скаргу не подано.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23.09.2019 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження (а.с.71,72).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивачами, у визначений судом строк, не виконано вимоги ухвали про усунення недоліків позовної заяви.

З указаним висновком суду погодитись не можливо, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 05.07.2019 до Таращанського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Київській області, Головного управління Державної казначейської служби в Київській області, Державної казначейської служби України, треті особи: Національна поліція України, Уповноважений Верховної ради України з прав людини, про відшкодування майнової та моральної шкоди (а.с.1-7).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу для розгляду передано судді Потеряйко С.А. (а.с.9).

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 08.07.2019 задоволено заяву про самовідвід судді Потеряйко С.А. (а.с.10,11).

Повторного розподілу справи в Таращанському районному суді Київської області не відбулося у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2019 та звітом про неможливість розподілу справи між суддями від 08.07.2019 (а.с.12,13).

Розпорядженням голови Таращанського районного суду Київської області № 13 від 09.07.2019, у відповідності до положень ст.ст. 31, 41 ЦПК України, справу передано на розгляд Рокитнянському районному суду Київської області, як найбільш наближеному до Таращанського районного суду Київської області (а.с.14).

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 23.07.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачам десятиденний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення виявлених судом недоліків. Зокрема судом зазначено, що із позову та додатків незрозуміло, з приводу чого були численні звернення позивачів до Таращанського відділу поліції, а також у позові не вказано в чому виразилась майнова та моральна шкода, оскільки оскарження рішень, дій чи бездіяльності досудового розслідування, ще не свідчить про заподіяння такої шкоди. Також судом вказано, що позивачами не зазначено спеціальних норм законодавства, які передбачають порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування (а.с.18,19).

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслана позивачам та одержана останніми 26.07.2019, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.22,23).

Оскаржуваною ухвалою від 16.08.2019 позовну заяву повернуто позивачам.

Частиною 1 статті 175 ЦПК України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частина 3 указаної статті визначає, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У відповідності до вимог частин 1-3 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, позовна заява повинна відповідати вимогам визначеним процесуальним законом і суд зобов`язаний перевірити відповідність позову таким вимогам.

Разом з цим, слід зазначити, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Стаття 4 ЦПК України закріплює, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України).

Згідно із частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Указані норми процесуального закону надають право кожному звернення до суду і встановлюють обов`язок позивача довести заявлені ним вимоги. Суд же зобов`язаний надати правову оцінку пред`явленим вимогам та встановити факт їх доведеності належними, достатніми і допустимими доказами.

Залишаючи позовну заяву без руху суд вказав, що із позову та додатків незрозуміло, з приводу чого були численні звернення позивачів до Таращанського відділу поліції, а також у позові не вказано в чому виразилась майнова та моральна шкода, оскільки оскарження рішень, дій чи бездіяльності досудового розслідування, ще не свідчить про заподіяння такої шкоди. Крім цього, позивачами не зазначено спеціальних норм законодавства, які передбачають порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування.

Водночас, указані судом недоліки позову не охоплюються вимогами статті 175 ЦПК України і можуть бути з`ясовані судом під час проведення підготовчого засідання.

Так, статтею 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні суд, зокрема:

- у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви;

- вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше;

- може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі;

- з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше;

- здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Отже, визначені судом, в ухвалі про залишення позову без руху, питання могли б бути з`ясовані у підготовчому провадженні.

Зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що позивачем викладено обставини справи з посиланням на норми закону, зазначено зміст позовних вимог і вказано докази, що підтверджують викладені обставини.

Позивач сам визначає зміст позовних вимог, викладає обставини, якими їх обґрунтовує та зазначає докази на підтвердження обставин.

Відтак, висновок суду, на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, про не надання позивачем доказів, якими він обґрунтовує свої вимоги та не зазначення спеціальних норм законодавства, які можливо урегульовують спірні правовідносини, не відповідає вимогам процесуального закону та є передчасним, з огляду на те, що ці питання могли бути з`ясованими під час підготовчого засідання або ж під час розгляду справи по суті та ухвалення відповідного судового рішення, з урахуванням заявлених вимог і наданих доказів на їх обґрунтування.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК України).

При цьому, слід зазначити, що вимоги апеляційної скарги про зобов`язання Таращанський районний суд Київської області розглянути справу не узгоджуються матеріалами справи та вимогами процесуального закону, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 16 серпня 2019 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Київській області, Головного управління Державної казначейської служби в Київській області, Державної казначейської служби України, треті особи: Національна поліція України, Уповноважений Верховної ради України з прав людини, про відшкодування майнової та моральної шкоди - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська