Дата документу 27.02.2019 Справа № 333/2061/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/2061/18 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1219/19 Піх Ю.Р.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2018 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2018 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, зареєстрований 09 жовтня 2014 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1067 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не вирішивши питання про те, що позовні вимоги підлягають роз'єднанню у самостійні провадження, передчасно та незаконно постановив оскаржувану ухвалу. Не зазначено мотивів з яких зустрічні позовні вимоги розглядались судом окремо від первісних позовних вимог. Висновок суду щодо заяв про відкладення розгляду справи, які носять систематичний характер, що містить у собі ознаки зловживання правами є упередженими та безпідставними. Суд не досліджував взагалі підстав поважності неявки представника в судові засідання. Просить скасувати ухвалу суду, справу направити для подальшого розгляду одночасно із первісним позовом до суду першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Залишаючи зустрічну позовну заяву без розгляду, суд виходив з того, що позивач за зустрічним позовом, будучим належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, повторно не з'явилась в судове засідання, зазначивши, що заяви представника позивача за зустрічним позовом про відкладення розгляду справи носять систематичний характер, що містять у собі ознаки зловживання представником позивача своїми процесуальними правами та приводить до затягування строків розгляду справи.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, лише при повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Обов'язковою умовою залишення позову без розгляду є належне повідомлення позивача.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

За вимогами ч.ч.1,4 ст.62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи; повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Із матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 за договором про надання правової допомоги представляє адвокат ОСОБА_4

Оскільки представником позивача за зустрічним позовом тричі були подані заяви про відкладення розгляду даної справи на іншу дату у зв'язку із її зайнятістю в іншому судовому процесі, суд першої інстанції на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України прийшов до висновку про наявність правових підстав для залишення зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відсутні докази отримання позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_6 судової повістки про розгляд справи 12.09.2018 року, а судова повістка про розгляд справи 23.11.2018 року повернута до суду першої інстанції через невручення адресату.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 про час і місце судового розгляду 23.11.2018 року, оскільки судова повістка повернута до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання та неявкою адресата за отриманням» не свідчить про відмову позивача від одержання повістки чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду, а відповідно не доводить належність повідомлення позивача про судовий розгляд.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі за № 61-4668св18.

За таких обставин у суду не було достатніх підстав вважати, що у судовому засіданні 23 листопада 2018 року мала місце повторна неявка позивача за зустрічним позовом у судове засідання без поважних причин або повторне неповідомлення про причини неявки, як того вимагає п.3 ч.1 ст.257 ЦПК.

Постановляючи ухвалу про залишення зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду за її повторної неявки у судове засідання, суд першої інстанції залишив поза увагою, що в силу ч. 5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача про час і місце судового розгляду.

З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів належного повідомлення позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 про розгляд її зустрічної позовної 23.11.2018 року, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що за наявності заяв її представника про відкладення розгляду справи, є підстави для залишення позову без розгляду.

На підставі вищезазначеного, ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, не можна визнати законною та обґрунтованою, тому відповідно ст.379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2018 року по цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Дата складання повної постанови 04 березня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: І.А. Воробйова

Е.А. Онищенко