Справа № 201/9797/18
Провадження № 2/201/905/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 лютого 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Сидоренко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2018р. АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 11238 грн. 92 коп. (а.с. № 4-6).

Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності від 31.08.2017р. - а.с. №23) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. № 30).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 16.10.2018р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№ 34).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 02.04.2014р. ОСОБА_1 відповідно до заяви позичальника №DNXRRB213783931 отримав кредит у розмірі 3710,26 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписавши заяву відповідач погодився, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір. Зобов'язання за Договором про надання кредиту розстрочка банк виконав шляхом безготівкового перерахунку коштів в розмірі 3710,27 грн. за придбаний відповідачем товар на поточний рахунок торгівельної точки, що підтверджується видатковою накладною №PHMSB-000000255 від 03.04.2014р. Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, не здійснив в повному обсязі сплату отриманих кредитних коштів, відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, передбачених договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 16.05.2018р. становить 11238,92 грн., з яких: 2798,45 грн. заборгованість по тілу кредиту, 3,99 грн. заборгованість по відсоткам, 5569,85 грн. пеня, штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 511,38 грн. Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати у розмірі 1762 грн.

В судові засідання 12.12.2018р. та 26.02.2019р. представник позивача не зявився, про дату та час слухання позивач повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на поштову адресу для листування зазначену у позові, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с.№35,39). Разом з поданням позову до суду представником позивача було подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому представник зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та згідно доказів, наявних в матеріалах справи, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. № 29).

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання 12.12.2018р. та 26.02.2019р. двічі не зявився, про дату та час слухання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання (а.с.№35, 39), згідно відповіді наданої ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 05.10.2018р., ОСОБА_1 24.03.2018р. був знятий з реєстрації в м. Дніпропетровську, нова адреса реєстрації не відома. Конверти, які були направлені відповідачу, були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. №36, 40). Крім того, про дату та час розгляду справи на 26.02.2019р. відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. №41).

Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання повторно не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

02.04.2014р. ОСОБА_1 відповідно до заяви позичальника №DNXRRB213783931 отримав кредит у розмірі 3710,26 грн. на придбання товарів в ТОВ «Комфі» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в сумі 74,21 грн., зі строком кредитування 36 місяців з 03.04.2014р. по 02.04.2017р. При порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та Правилах за кожен день прострочки.

Підписавши заяву позичальника відповідач погодився, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір, та ним отримана повна інформація щодо умов кредитування, що підтверджується особистим підписом клієнта у анкеті-заяві (а.с. №9).

Зобов'язання за Договором про надання кредиту розстрочка банк виконав належним чином шляхом безготівкового перерахунку коштів в розмірі 3710,27 грн. за придбаний відповідачем товар на поточний рахунок торгівельної точки, що підтверджується видатковою накладною №PHMSB-000000255 від 03.04.2014р., після чого покупцем ОСОБА_1 був отриманий товар, про свідчить підпис покупця (а.с. №20).

Згідно з ч.1,2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Статтею 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 2 ст. 648 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що підписавши заяву позичальника №DNXRRB213783931 від 02.04.2014р., відповідач був обізнаний та погодився з запропонованими йому Умовами та правилами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами банка, доказів того, що вимоги банку ґрунтуються на інших умовах, які сторони не узгоджували, суду не надано, проте в подальшому у визначені договором №DNXRRB213783931 строки кредитні кошти банку не повернув, не сплатив відсотки за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 16.05.2018р. заборгованість становить 11238,92 грн., з яких: 2798,45 грн. заборгованість по тілу кредиту, 3,99 грн. заборгованість за відсотками, 1855,25 грн. - заборгованість по комісії, 5569,85 грн. - пеня. Також позивачем нараховані штрафи відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил банківських послуг в розмірі 500 грн. - фіксована частина та 511,38 грн. - процентна складова.

Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до детального розрахунку заборгованості за Договором б/н від 02.04.2014р., який долучений до позовної заяви.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а обов'язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до п.п.2.4.1.1, 2.4.3.1, 2.4.3.3, 2.4.3.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» банк зобовязується позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на рахунок торгівельного сервісного центру, клієнт та банк укладають кредитно-заставний договір, розмір річної відсоткової ставки дорівнює 12 місячним ставкам. Кредит надається в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту сплати відсотків, винагороди в строки визначені в заяві позичальника. За користування кредитом в період з дати укладення договору до даті погашення кредиту, позичальник щомісячно в період сплати здійснює сплату відсотків та винагороди в розмірі визначеному в Тарифах та заяві позичальника. Нарахування відсотків та винагороди здійснюється в останню дату сплати відсотків, при цьому, відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожен календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом 360 днів в році. Відсотки розраховуються щомісячно за період з першої дати поточного періоду оплати включно до дати, коли кредит виходить на прострочку. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення кредиту, якщо інше не зазначено в п.2.4.3.6. Позичальник сплачує банку винагороду в розмір та в строки визначені в заяві позичальника та даних Умовах.

Пунктом 2.4.3.6 Умов, у випадку порушення позичальником строків погашення кредиту в строки, визначені в заяві позичальника і п.п.2.4.2.2.2, 2.4.2.3.3. даних Умов, більше ніж на 210 днів, вся заборгованість по кредиту вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню в розмірі, вказаному в п.2.4.5.1 даних Умов, при цьому відсотки за користування кредитом не нараховуються.

Пунктом 2.4.5.5. визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн. +5% від суми заборгованості.

Між тим, визначаючи розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1, суд вважає необхідним виходить з наступного.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Згідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Так, умовами Договору №DNXRRB213783931, Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» одночасно передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору погашення кредиту, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення, та сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів за будь яким із грошових зобов'язань.

При цьому, позивачем ані в позовній заяві, ані в детальному розрахунку заборгованості не наведено належних обґрунтувань щодо розміру грошових зобовязань та строків (періодів) порушення відповідних зобовязань виходячи з яких позивачем здійснено одночасне нарахування як пені так і штрафів, а також обґрунтувань періодів за які позивачем здійснено одночасне нарахування неустойки.

Оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такі ж висновки містяться і в правовій позиції ВСУ в справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за Договором №DNXRRB213783931 від 02.04.2014р. станом на 16.05.2018р. в сумі 10227,54 грн., з яких: 2798,45 грн. заборгованість по кредиту, 3,99 грн. заборгованість по відсоткам, 1855,25 грн. заборгованість по комісії, 5569,85 грн. пеня.

Щодо стягнення суми штрафів, то в цій частині в задоволенні позову позивачу слід відмовити.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1603 грн.44 коп. (10227,54 грн. х 1762грн. : 11238,92 грн. = 1603,44 грн.)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 549, 611, 634, 638, 648, 1054 ЦК України, Правовою позицією ВСУ в справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015р., ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за Договором №DNXRRB213783931 від 02.04.2014р. станом на 16.05.2018р. в сумі 10227,54 грн. (десять тисяч двісті двадцять сім грн.54 коп.) з яких: 2798,45 грн. заборгованість по кредиту, 3,99 грн. заборгованість по відсоткам, 1855,25 грн. заборгованість по комісії, 5569,85 грн. пеня.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1603 грн.44 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду .

Суддя Ткаченко Н.В.