ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8330/19 Справа № 199/9934/18 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1 , акціонерного товариства Універсал Банк на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства Універсал Банк про захист прав споживача шляхом встановлення нікчемності кредитного договору, визнання кредитного договору недійсним, стягнення безпідставно списаних грошових коштів, зобов`язання утриматись від нарахування пені та відсотків за користування коштами,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2018 року позивач подала до суду позовну заяву до ПАТ Універсал Банк (найменування якого змінено на АТ Універсал Банк) про захист прав споживача шляхом встановлення нікчемності кредитного договору, визнання кредитного договору недійсним, стягнення безпідставно списаних грошових коштів, зобов`язання утриматись від нарахування пені та відсотків за користування коштами.

Вказувала, що між сторонами укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» про відкриття рахунку, виписку і обслуговуванню платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування. Відповідно до умов зазначеного договору їй видано платіжну картку № НОМЕР_1 , а також забезпечено можливість здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов договору, платіжної системи MasterCard. Також встановлено кредитний ліміт через мобільний додаток «Monobank». Коштами з зазначеного рахунку вона користувалась самостійно, секретний пін-код та іншу особову інформацію стосовно зазначеної платіжної картки будь-кому не передавала. На теперішній час картка фізично знаходиться у неї.

31 жовтня 2018 року зі змісту повідомлення, що надійшло до мобільного додатку «Monobank», їй стало зрозуміло, що з рахунку № НОМЕР_1 несанкціоновано списано 19.050 грн. переказ на рахунок в Альфа-банк, 762 грн. комісія банку та 42.640 грн., з яких 41.000 грн. переказ на рахунок в Альфа-банк, 1.640 грн. комісія банку. Час проведення операції 17:16 та 17:18 відповідно. Вказані кошти списані з кредитного ліміту по її картці на невідомий рахунок сторонніх осіб в Альфа-Банк. У зв`язку з тим, що вона розпорядження про списання коштів не давала, будь-яких дій, що могли би призвести до списання грошових коштів, не вчиняла, вона звернулась за телефоном гарячої лінії відповідача, з вимогою заблокувати картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я та повідомила про факт шахрайства. Також повідомила банку, що вона будь-яких платіжних доручень не складала та не скеровувала їх відповідачеві ні у паперовому вигляді, ні у електронній системі, або будь-якої іншої клієнтської системи банку. Також служба безпеки відповідача в переписці, онлайн підтримка «Monobank», повідомила, що розпорядження про списання грошових коштів надійшло з ІР НОМЕР_2 (Sloviansk) 31 жовтня 2018 року в 17:13. Слід зазначити, що вона в м.Слов`янську не перебувала, оскільки весь час знаходилась в м.Дніпрі. Представники відповідача звинуватили її у несумлінному виконанні нею, як клієнтом банку, умов зберігання та використання інформації в каналі зв`язку, та нібито особистій її участі в наслідках, що спричинили шахрайські дії невідомих осіб.

05 листопада 2018 року вона звернулась з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до райвідділу поліції. По даному факту Амур-Нижньодніпровським відділенням ГУНП у Дніпропетровській області була зареєстрована та внесена заява №38368 від 05 листопада 2018 року про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Також відповідну заяву нею подано до департаменту кіберполіції національної поліції України, заяву зареєстровано за №Г-12-15 від 06 листопада 2018 року.

13 листопада 2018 року відповідач отримав її письмове звернення з вимогою щодо повернення списаних з поточного рахунку грошових коштів, призначення та проведення службового розслідування за фактом несанкціонованого списання з її рахунку № НОМЕР_1 коштів, а також просила утриматись від нарахування пені та процентів за користування несанкціоновано перерахованими коштами. Проте, банк надав відповідь, в якій зазначив, що у перерахуванні коштів винна саме вона, а тому підстав для повернення коштів в нього немає. Вона із зазначеною позицією не погоджується, оскільки відповідач, крім функцій розрахунково-касового обслуговування, також виконував функцію зберігання грошових коштів, які перебували на поточному рахунку і ніс відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а отже і грошових коштів, які належать клієнту. Однак зловмисники, користуючись недосконалістю банківської програми дистанційного обслуговування, а можливо й халатністю самих банківських працівників, без її відома отримали належні їй кошти із банківського рахунку № НОМЕР_1 .

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд встановити нікчемність кредитного договору від 31 жовтня 2018 року стосовно надання відповідачем на користь позивача кредиту в розмірі 62.452 грн., а також нарахування відсотків за користування безпідставно списаними коштами у розмірі 2.306 грн.56 коп.; визнати кредитний договір від 31 жовтня 2018 року стосовно надання відповідачем на користь позивача кредиту в розмірі 62.452 грн., а також нарахування відсотків за користування безпідставно списаними коштами у розмірі 2.306 грн.56 коп., недійсним; стягнути з відповідача на користь позивача суму грошових коштів у розмірі 62.452 грн., а також відсотки за користування безпідставно списаними коштами у розмірі 2.306 грн.56 коп.; зобов`язати відповідача утриматись від нарахування пені та процентів за користування несанкціановано перерахованими грошовими коштами на суму 62.542 грн. з карти № НОМЕР_1 .

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано АТ «Універсал Банк» утриматись від нарахування пені та відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 62.542 грн. з кредитної картки № НОМЕР_1 , виданої на підставі кредитного договору від 30 травня 2018 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1

В іншій частині позовних вимог, а також в стягненні судових витрат у вигляді правничої допомоги відмовлено.

Стягнуто з АТ «Універсал Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 1.921 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував наступного:

- факт несанкціонованого списання коштів шахрайським шляхом доведено як позивачем так і відповідачем, на банк покладені обов`язки щодо повернення грошових коштів, які він не виконав;

- законодавством прямо передбачено, що у випадку виконання банком розпорядження про списання коштів, що надійшло не від клієнта, а від іншої особи, банк є таким, що безпідставно списав кошти із рахунку та повинен відшкодувати клієнту спричинену шкоду у повному розмірі;

- крім функцій розрахунково-касового обслуговування клієнта банк також виконує функцію зберігання його грошових коштів, які перебували на поточному рахунку і несе відповідальність за безпеку власної платіжної системи:

- договір слід вважати неукладеним, до правовідносин повинні бути застосовані наслідки неукладеної угоди.

АТ «Універсал Банк» звернулося з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2019 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вимог про зобов`язання банку утриматися від нарахування пені та відсотків відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції:

- не дослідив, що п.п.5.3 Умов і правил визначено, що клієнт погоджується, що операції здійснені з використанням коду доступу до додатка визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків прямо передбачених законодавством України;

- виконання в програмних комплексах маніпуляцій, спрямованих на успішне завершення платежу прирівнюється до електронного підпису клієнта;

- клієнт своєчасно не сповістила банк про можливі шахрайські дії;

- банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІН-коду, клієнт передала пароль третім особам;

- для банку відпочатку платіжні операції вбачалися як такі, що ініційовані клієнтом, іншою інформацію до повідомлення клієнта про зворотнє банк не володів.

ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк», в якому, посилаючись на необґрунтованість скарги, просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги АТ «Універсал Банк».

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, апеляційні скарги ОСОБА_1 , АТ Універсал Банк на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2019 року підлягають розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга АТ Універсал Банк підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в повному обсязі не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 31 жовтня 2018 року з рахунку № НОМЕР_1 несанкціоновано списано 19.050 грн., переказ на рахунок в Альфа-банк, 762 грн. комісія банку та 42.640 грн., з яких 41.000 грн. переказ на рахунок в Альфа-банк, 1.640 грн. комісія банку. Вказані кошти списані з кредитного ліміту по картці позивача на невідомий рахунок сторонніх осіб в Альфа-Банк. Позивач в той же день звернулась за телефоном гарячої лінії відповідача з вимогою заблокувати картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я та повідомила про факт шахрайства. Також позивач повідомила банку, що вона будь-яких платіжних доручень не складала та не скеровувала їх відповідачеві ні у паперовому вигляді, ні у електронній системі, або будь-якої іншої клієнтської системи Банку.

За фактом виявлення шахрайських дій групи мешканців Сумської області, які протягом 2018-2019 років вчиняли ряд протиправних дій з використанням електронно-обчислювальної техніки та шляхом обману клієнтів АТ «Універсал Банк», внесені відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000128 від 16 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Під час досудового розслідування визнано потерпілою, зокрема позивача ОСОБА_2 .

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведені та не доведені правові підстави, визначені ст.ст. 203,215 ЦК України, для визнання договору про надання банківських послуг «Monobank» від 30 травня 2018 року недійсним або нікчемним; оскільки несанкціоновано списані кредитні кошти банку позивачем не повернуті, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача вказаних коштів, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 62.452 грн., а також відсотків за користування списаними коштами у розмірі 2306 грн. 56 коп. не підлягають задоволенню; позивач як споживач отримав кошти, списані з його рахунку, а тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для захисту його прав шляхом зобов`язання відповідача утриматись від нарахування пені та відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 62.542 грн. з кредитної картки № НОМЕР_1 , виданої на підставі кредитного договору від 30 травня 2018 року, укладеного між сторонами.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ст.1073 ЦК України у разі безпідставного списання банком з рахунку клієнта коштів, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача.

Відповідно до п.п 32.3.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку.

Пунктами 6.7,6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання» у разі здійснення недозволеної, або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, або які були виконані некоректно банк негайно відшкодовує платнику суму такої операції, та за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку, до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до п.8 ст.VI Положення №705 «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Національного Банку України від 05 листопада 2014 року, емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

З матеріалів справи (т.2 а.с.55) вбачається, що за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, визнано потерпілими ряд осіб, серед яких є ОСОБА_1 , досудовим розслідуванням попередньо встановлено, що мешканці м. АДРЕСА_1 , шляхом введення в оману потерпілих осіб, дізнались від них інформацію, що становить банківську таємницю та не підлягає розголошенню третім особам, яку у подальшому використали для протиправного отримання доступу до дистанційного керування банківськими рахунками потерпілих та заволоділи грошовими коштами останніх, проте позивач наполягає, що не розголошувала банківську таємницю, відповідач стверджує зворотнє, обидві сторони визнають факт наявності шахрайських дій.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 754/15020/15-ц (провадження № 61-22283св18) зроблено висновок, що «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності. Така правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 13 травня 2015 року в справі № 6-71цс15».

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

За таких обставин, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні результати розгляду справи за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, де позивач є потерпілою, наявна лише попередньо встановлена досудовим розслідуванням інформація щодо спірної ситуації, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що підстави для задоволення позовних вимог на даний час відсутні, оскільки, виходячи з принципу процесуальної рівності сторін, не можна вважати встановленими обставини, на які посилається позивач або відповідач щодо повідомлення або не повідомлення позивачем третім особам банківської таємниці до результатів відповідного кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про встановлення нікчемності та визнання кредитного договору від 31 жовтня 2018 року недійсним, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не наведено відповідних правових підстав, визначених ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання АТ «Універсал Банк» утриматись від нарахування пені та відсотків за користування грошовими коштами, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Нормами ч. 1 ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

Договором, відповідно до ст.626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про зобов`язання АТ «Універсал Банк» утриматись від нарахування пені та відсотків за користування грошовими коштами, оскільки кредитний договір, укладений між сторонами, повинен виконуватись відповідно до ст.526 ЦК України, доводи апеляційної скарги АТ «Універсал Банк» в цій частині заслуговують на увагу. Крім того, у разі встановлення винних осіб в кримінальному провадженні, де позивач є потерпілою, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, позивач не позбавлена права звернення до вказаних осіб з вимогами про стягнення завданих їй збитків.

Інші доводи апеляційних скарг, на які посилаються заявники в апеляційних скаргах були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні, судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга АТ Універсал Банк підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 відхиленню, а рішення суду скасуванню в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання утриматись від нарахування пені та відсотків за користування коштами з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні вказаної позовної вимоги.

Зважаючи на результат розгляду справи, в порядку ч.13 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Універсал Банк підлягають стягненню судові витрати за звернення з апеляційною скаргою в розмірі 2.881 грн. 50 коп.

Керуючись ст.ст.367,374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу акціонерного товариства Універсал Банк задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2019 року скасувати в частині задоволення вимоги ОСОБА_1 до акціонерного товариства Універсал Банк про зобов`язання утриматись від нарахування пені та відсотків за користування коштами та ухвалити в цій частині нове рішення..

В задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства Універсал Банк про зобов`язання утриматись від нарахування пені та відсотків за користування коштами відмовити.

В іншій частині рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Універсал Банк судові витрати в розмірі 2.881 грн.50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.