Справа № 351/374/15-ц
Провадження № 22-ц/4808/357/19
Головуючий у 1 інстанції Собко В. М.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Ясеновенко Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного державного виконавця Вижницького районного Відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області Нистерюк Оксани Михайлівни на ухвалу Снятинського районного суду в складі судді Собка В.М., постановлену 26 грудня 2018 року в м. Снятині Івано-Франківської області, у справі за поданням Головного державного виконавця Вижницького районного Відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області Нистерюк Оксани Михайлівни про визначення в натурі частки майна боржника ОСОБА_2, визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, зобов'язання здійснити державну реєстрацію права власності на це майно,

в с т а н о в и в :

В серпні 2018 року Головний державний виконавець Вижницького РВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Нистерюк О.М. звернулась в суд з поданням про визначення в натурі частки майна боржника ОСОБА_2, визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, зобов'язання здійснити державну реєстрацію права власності на це майно.

Ухвалою Снятинського районного суду від 26.12.2018 року подання повернуто заявнику з підстав не усунення недоліків,зазначених в ухвалі від 06.11.2018 року про залишення позовної заяви без руху.

Головний державний виконавець Вижницького РВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Нистерюк О.М. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На її думку суд помилково вважав, що подання не відповідає вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України та містить позовні вимоги, які підлягають розгляду в позовному провадженні. Разом з тим, подання державної виконавчої служби не є по своїй суті позовною заявою та не оплачується судовим збором.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить ухвалу суду залишити без змін, оскільки вважає її законною та обгрунтованою. Суд дійшов вірного висновку про наявність у зверненні державного виконавця позовних вимог, які мають розглядатись у позовному провадженні. Так, дана заява стосується поділу майна подружжя. При цьому будинковолодіння, на ? частину якого державний виконавець просить визнати право власності за ОСОБА_2, є її особистою власністю, про його поділ після розірвання шлюбу в межах строків позовної давності колишній чоловік не звертався. Фактично державний виконавець намагається звернути стягнення на майно, до якого боржник ОСОБА_2 не має жодного відношення. Разом з тим, всіх передбачених законом дій для виконання рішення суду не вживає. Крім того, вимога про поділ майна подружжя має майновий характер, і як вірно встановлено судом, за відсутності у державного виконавця пільг передбачених ЗУ «Про судовий збір», повинна оплачуватись судовим збором.

Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу не подали.

За змістом ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши законність ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що Головним державним виконавцем Вижницького РВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Нистерюк О.М. не усунуто недоліки подання, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 06.11.2018 року. А саме, не дотримано вимог щодо форми позовної заяви з відповідними реквізитами та не оплачено судовий збір.

Проте колегія суддів не може погодитися з висновком місцевого суду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Головний державний виконавець Вижницького РВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Нистерюк О.М. звернулась в суд з поданням , в якому просила визначити в натурі частку майна боржника ОСОБА_2 в житловому будинку з прилеглими до нього надвірними господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, яким він володіє спільно з ОСОБА_3, визнавши за ним право власності на ? частину вказаного майна та зобов'язати здійснити реєстрацію права власності на це майно. Таке подано в рамках зведеного виконавчого провадження з виконання виконавчих листів Снятинського районного суду №351/374/15-ц, виданих 06.11.2015 року та №351/233/16-ц від 30.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди.

Встановлено, що ухвалою Снятинського районного суду від 6 листопада 2018 року подання залишено без руху з тих підстав, що воно по суті є позовною заявою, яка не оформлена належним чином, оскільки в ній не зазначено стрін: позивача та відповідача, а також не оплачена судовим збором.

Положеннями ЦПК України передбачачено, що суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", заяви (подання) мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

Разом з тим, учасник виконавчого провадження, який звернувся до суду з заявою (поданням) бере участь у її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи. Відтак, суд помилково вказав, що в поданні мали б бути зазначені позивач та відповідач.

Відповідно до ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відтак, звернення державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні процесуально не є позовною заявою, як зазначено судом першої інстанції.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначено об'єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Наведений у пунктах 1, 4 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI перелік позовних заяв (заяв, скарг, дій), за подання яких до суду або за вчинення яких судом встановлено ставки судового збору, за своїм змістом є вичерпним. Отже, справляння судового збору з інших позовних заяв (заяв, скарг), що подаються до суду, не зазначених у частині другій статті 4 Закону 3674-VI, не передбачено, наприклад, за подання скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».)

Отже, ЗУ «Про судовий збір» та ЦПК України не передбачено сплату судового збору державним виконавцем при зверненні до суду з поданням про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що допущені судом порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення питання щодо наявності передбачених законом підстав для повернення подання державного виконавця.

З огляду на що ухвалу суду слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,379,381- 384,389, 390 ЦПК України ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного державного виконавця Вижницького районного Відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області Нистерюк Оксани Михайлівни задовольнити.

Ухвалу Снятинського районного суду від 26 грудня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

Л.В. Ясеновенко

Повний текст постанови складено 12 березня 2019 року.