МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2019 р. Справа №370/1594/19

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Андріївська сільська рада про позбавлення права користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

24.05.2019 р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Макарівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 (далі-відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Андріївська сільська рада про позбавлення права користування житловим приміщенням.

В обгрунтування позову вказала, що вона є власником житлового будинку з погосподарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У вказаному будинку зареєстровані: вона - позивач, її донька ОСОБА_3 та її колишній чоловік - відповідач у справі ОСОБА_2 З 2010 р. та по даний час, відповідач у вказаному будинку не проживає та будучи зареєстрованим в ньому, не несе ніяких витрат по утриманню будинку в належному стані, не сплачує поточних рахунків за комунальні послуги, добровільно зніматися з реєстрації не бажає, тому позивач за захистом своїх прав звернулася до суду.

Враховуючи викладене, позивач просить: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням з 01.01.2010 р., а саме: житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 12.06.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а третій особі - строк для подання письмових пояснень щодо позову або відзиву.

Копія ухвали суду від 12.06.2019 року та копія позовної заяви з додатками відповідачу направлялася за адресою реєстрації. Згідно рекомендованого повідомлення № 783, поштове відправлення повернулося до суду з відміткою: «за зазначеною адресою не проживає», проте відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням особи про розгляд справи. Відповідно відзиву на позовну заяву відповідач не подав, а тому у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Від третьої особи письмових пояснень не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно копії паспорту серії НОМЕР_1 виданого Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області 25.07.2000 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 28.02.2003 р. зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9-10).

Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 27.11.2002 р., ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Згідно рішенню № 009-02-VII від 17.11.2015 р. «Про перейменування вулиць в с. Андріївка» вулицю Чапаєва перейменовано на вулицю Набережна (а.с. 18).

Згідно довідки про склад сім`ї № 438 від 17.05.2019 р. у житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 позивач у справі, її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та її колишній чоловік - відповідач у справі ОСОБА_2 (не проживає з 01.01.2010 р.) (а.с. 19).

Також, згідно копії паспорту серії НОМЕР_2 , встановлено, що ОСОБА_2 з 10.02.1999 р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

З наданої Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області на запит суду інформації від 11.06.2019 р. щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 26).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 60 від 11.06.2008 р. (а.с. 23).

Згідно Акту обстеження від 17.05.2019 р. про факт не проживання за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_2 за вказаною адресою реєстрації не проживає з 01.01.2010 р. по теперішній час (а.с. 20).

Як вказала позивач, а відповідач не скористався своїм правом заперечити, реєстрація відповідача у будинку порушує її права як власника житла, відповідач будучи зареєстрованим в будинку, не несе ніяких витрат по його утриманню, не сплачує поточних рахунків за комунальні послуги, добровільно знятися з реєстрації не бажає.

Факт того, що ОСОБА_2 з 01.01.2010 р. по теперішній час не проживає за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується Актом обстеження про факт не проживання, якими також встановлено, що особистих речей у будинку відповідача не виявлено (а.с. 20).

Вирішуючи вимоги за позовом, суд керується наступним.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є житловими та регулюються ст. ст. 317, 319, 321, 322, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 158, 163 ЖК УРСР.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Разом з тим регулювання житлових відносин здійснюється спеціальним законом яким є Житловий Кодекс Української РСР.

Відповідно до ст. 158 ЖК УРСР наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму.

Як встановлено ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ж ст. 72 цього ж Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тож, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, де відповідач зареєстрований, однак більше шести місяців у ньому не проживає, не несе витрат по утриманню майна, що порушує право власності позивача на вказаний житловий будинок.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Андріївська сільська рада про позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням з 01.01.2010 р., а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 768,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 16.09.2019 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 : адреса - АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 ;

ОСОБА_2 : адреса - АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ;

Андріївська сільська рада: адреса - 08013, Київська обл., Макарівський р-н, с. Андріївка, вул. Меля О.М., 114, .

Суддя А.В. Косенко