РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/4804/18

Провадження № 2/643/1636/19

11.03.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Єрмак Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою Фізичної особи-підприємця «Забіяка Галини Іванівни» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування.

Позовна заява вмотивована тим, що 09.01.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АК/1987681, згідно умов якого страховик прийняв під страховий захист цивільно-правову відповідальність страхувальника під час керування ним транспортним засобом «Mercedes-Benz», державний номерний знак «ІІ 0792 ІІ».

У відповідності до умов даного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобовязання у разі настання страхового випадку сплатити на користь потерпілого страхове відшкодування.

18.06.2017 року в місті Харків, по вул. Салтівське шосе мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак «ІІ 0792 ІІ» під керуванням відповідача та автомобіля «Nissan», державний номерний знак «АХ 4179 АХ» під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Daewoo», державний номерний знак «АХ 1044 АХ» під керуванням водія ОСОБА_4

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, транспортним засобам «Nissan» та «Daewoo» було завдано механічних ушкоджень.

Згідно ремонтної калькуляції автомобіля №771117 від 25.05.2017 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Nissan», державний номерний знак «АХ 4179 АХ», склала 120436,96 грн.

Виконуючи взяті на себе зобовязання по договору страхування, на підставі страхового акту №8781-24 від 11.10.2017 року, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування у розмірі 50190,63 грн., що підтверджується платіжним дорученням №22743 від 11.10.2017 року.

Відповідно до постанов Московського районного суду м. Харкова від 02.08.2017 року та 18.09.2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.2 ст.130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідачем було порушено ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

З огляду на вищезазначене, у відповідача виникло зобовязання відшкодувати завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого Страховиком страхового відшкодування.

16.07.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем «ОСОБА_5, новий кредитор) укладено Договір № 16/07/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування № АК/1987681 від 09.01.2017 року.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу.

Крім того, позивач зазначає, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які він поніс і які очікує понести в звязку з розглядом справи, становить 704,80 грн. сума судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, а також витрати у розмірі 9157,20 грн. на оплату правової допомоги адвоката відповідно до договору про надання правової допомоги.

На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 50190,63 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 9157,20грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.

Відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову. Розглянувши подані матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

18.06.2017 року в місті Харків, по вул. Салтівське шосе мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак «ІІ 0792 ІІ» під керуванням відповідача та автомобіля «Nissan», державний номерний знак «АХ 4179 АХ» під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Daewoo», державний номерний знак «АХ 1044 АХ» під керуванням водія ОСОБА_4

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, транспортним засобам «Nissan» та «Daewoo» було завдано механічних ушкоджень.

Постановами Московського районного суду м. Харкова від 02.08.2017 року та 18.09.2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.2 ст.130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Постанови набрали законної сили.

Відповідно до ст. 1.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

ОСОБА_3, скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», подали заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Ч.38.1.1 п.(а) ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що страхувальник після виплати страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія ТЗ, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного спяніння.

Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив.

Зазначене ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов'язок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобілю, було складено акт №8781-24 від 11.10.2017 року, відповідно до яких вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 50190,63 грн.

Виконуючи свої зобов'язання за договором ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило потерпілій особі суму страхового відшкодування в розмірі 50190,63 грн., що підтверджується платіжним дорученням №22743 від 11.10.2017 року.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Положення ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

16.07.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем «ОСОБА_5, новий кредитор) укладено Договір № 16/07/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування № АК/1987681 від 09.01.2017 року.

Після проведення виплати потерпілій особі у ПрАТ «СК ВУСО», правонаступником якого є ФОП «ОСОБА_5І.», виникло право зворотної вимоги до відповідача.

30.07.2018 р. та 02.08.2018 року ФОП «ОСОБА_5І.» зверталася до відповідача з регресними вимогами про відшкодування завданої майнової шкоди, але сума відшкодування сплачена не була.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 704,80 гривні, що підтверджено наданою квитанцією. За цих обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору.

16 липня 2018 року між позивачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6 укладено договір про надання правової допомоги №010.

28 серпня 2018 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №010 від 16.07.2018 року, відповідно до якої визначено характер правової допомоги та проведено розрахунок вартості в загальному розмірі на суму 9157,20 грн. Відповідно до пункту 4 додаткової угоди вона являється Актом приймання передачі правової допомоги, правова допомога вважається наданою адвокатом та прийнятою клієнтом після її підписання та скріплення печаткою.

На підтвердження факту сплати вартості наданої правової допомоги до позовної заяви долучено копію довідки про отримання готівки №010/28/08 від 28 серпня 2018 року на суму 9157,20 грн.

Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Разом з цим, позивачем надана копія квитанції в підтвердження понесення витрати на правничу допомогу в розмірі 9157, 20 грн. У додатковій угоді до договору про надання правничої допомоги наведено характер правової допомоги, кількість витрачених годин, розрахунок вартості та вартість наданих послуг. Одним з видів робіт зазначено представництво інтересів позивача в суді, що дорівнює 704,80 гривень. Проте, участі в судовому засіданні з розгляду даної справи представник позивача не приймав.

З урахуванням того, що представник позивача не приймав участі у судовому засіданні, витрати на правову допомогу підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89,141,264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця «Забіяка Галини Іванівни», завдані збитки в порядку регресу у розмірі 50190 (пятдесят тисяч сто девяносто) гривень 63 копійок, суму сплаченого судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, витрати на правову допомогу в розмірі 8452 (вісім тисяч чотириста пятдесят дві) грн. 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Позивач: ФОП «Забіяка Галина Іванівна», РНОКПП: НОМЕР_1, юридична адреса: 57001, АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суддя - Н.В. Єрмак