Провадження №2/523/1080/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Нестеренко Л.В.

за участю позивачки - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Суворовський районний відділ м. Одеси ДМС України про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, а також за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про вселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Суворовський районний відділ м. Одеси ДМС України про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги тим, що Рішенням Одеської міської ради №5622-VI від 29.10.2014р. «Про впорядкування займаних приміщень та затвердження заходів щодо реалізації житлових прав мешканців гуртожитку (на приватизацію) за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 26 А за зверненням гр. ОСОБА_1, було вирішено:

1.Визнати за ОСОБА_5 право користування двома житловими кімнатами № 269, та № 263, допоміжними приміщеннями: кухнею № 266, коридором № 268, санвузлом № 267.

2.Доручити:

2.1.Суворовській районній адміністрації укласти договір найму з ОСОБА_1 на вказані приміщення.

15.12.2014року між ОСОБА_1 та Суворовською районною адміністрацією було укладено Договір найму житла в будинку гуртожитку за адресою: вул. Академіка Заболотного, 26 А на житлові кімнати № 269,263.

Наймодавець Суворовська районна адміністрація надала наймачу ОСОБА_1 та членам її сімї: ОСОБА_4 -сину, ОСОБА_3 - невістці, ОСОБА_6 Сергійовичу- онуку, ОСОБА_7 онуку у безстрокове користування ізольовані житлові приміщення № 269, та № 263 за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 26 А , допоміжними приміщеннями: кухнею № 266, коридором № 268, санвузлом № 267, згідно Рішенням Одеської міської ради №5622 від 29.10.2014р..

12 травня 2016 року Суворовським районним судом м. Одеси, було винесено рішення, справа № 523/3073/16-ц. про розірвання шлюбу між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 Сергійовичем.01.03.1985 р.н..

Через деякий час, не пояснюючи своєї поведінки зібрала свої речі з місця реєстрації та проживання та пішла проживати окремо від своєї родини. Старший онук ОСОБА_6 проживає з батьком за місцем реєстрації.

20.10.2016 року було складено дійсний Акт № 1, який підписаний сусідами, в акті встановлено, що відповідачка в квартирі не мешкає 12 місяців квартплату не сплачує, особистих речей не знаходиться, квартиру залишила добровільно.

На підставі викладеного, позивачка просила прийняти рішення, яким визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням та підлягає зняттю з реєстраційного обліку за місцем реєстрації вул. за адресою: вул. Академіка Заболотного, 26 А, № 269,263 м. Одеси. (а.с. 3-5)

ОСОБА_3 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про вселення. Вищевказані позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в шлюбі з 11.02.2006 року. Вона постійно мешкала в булому гуртожитку за адресою реєстрації разом з ОСОБА_1. Від шлюбу сторони мають двох дітей : ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_3 стверджує, що під час сімейного життя, а так і після розлучення ОСОБА_4 часто здійснював фізичне насилля, а також погрожував їй.

В звязку із чим, вона була вимушена тимчасово перейти з дітьми до квартири батьків, де з дозволу батьків мешкаю разом з молодшим сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, якій відвідує середню загальноосвітню школу № 23, що знаходиться поруч.

ОСОБА_3 стверджує, що відповідачі не впускають її до кімнати, розміщеної окремо, де вона постійно мешкала з дітьми, забороняють відвідувати та виховувати старшого сина.

На підставі викладеного, позивачка просила вселити її до кімнат №263 та №269 у будинку № 26-а по вул. Ак. Заболотного в м. Одесі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просила задовольнити у повному обсязі, а також відмовити у задоволенні зустрічного позову. Вона пояснила, що після розірвання шлюбу відповідачка самостійно переїхала до своїх батьків, при цьому, їй ніхто не перешкоджав проживати у кімнатах.

ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та пояснила, що вона була вимушена переїхати до своїх батьків після розірвання шлюбу, оскільки її колишній чоловік ОСОБА_4 постійно із нею сварився, застосовував фізичну силу. Окрім того, їй не дають можливості проживати у кімнатах.

Відповідач ОСОБА_4 в процесі розгляду справи просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, а також відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3.

Представники Суворовського районного відділу м. Одеси ДМС України в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши у сукупності надані докази, заслухавши пояснення сторін, судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що рішенням Одеської міської ради №5622-VI від 29.10.2014р. «Про впорядкування займаних приміщень та затвердження заходів щодо реалізації житлових прав мешканців гуртожитку (на приватизацію) за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 26 А за зверненням гр. ОСОБА_1, було вирішено:

1.Визнати за ОСОБА_5 право користування двома житловими кімнатами № 269, та № 263, допоміжними приміщеннями: кухнею № 266, коридором № 268, санвузлом № 267.

2.Доручити:

2.1.Суворовській районній адміністрації укласти договір найму з ОСОБА_1 на вказані приміщення. (а.с. 8)

15.12.2015 року між ОСОБА_1 та Суворовською районною адміністрацією було укладено Договір найму житла в будинку гуртожитку за адресою: вул. Академіка Заболотного, 26 А на житлові кімнати № 269,263. (а.с.9)

Наймодавець Суворовська районна адміністрація надала наймачу ОСОБА_1 та членам її сімї: ОСОБА_4 -сину, ОСОБА_3 - невістці, ОСОБА_6 Сергійовичу- онуку, ОСОБА_7 онуку у безстрокове користування ізольовані житлові приміщення № 269, та № 263 за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 26 А , допоміжними приміщеннями: кухнею № 266, коридором № 268, санвузлом № 267, згідно Рішенням Одеської міської ради №5622 від 29.10.2014р..

12 травня 2016 року Суворовським районним судом м. Одеси було прийняте рішення по справі № 523/3073/16-ц. про розірвання шлюбу між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 Сергійовичем.01.03.1985 р.н.. (а.с.12)

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, який проживає з матірю, а також малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає спільно із батьком.

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу у травні 2016р. ОСОБА_3 забрала свої речі та переїхала до своїх батьків.

Вищевказаний факт сторони визнали в судовому засіданні, а тому даний факт не підлягає доказуванню.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засідання пояснила, що ОСОБА_4 постійно ображав ОСОБА_3, та створив всі умови для того, щоб вони переїхала до своїх батьків. В той же час, вона особиста не була свідком того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 створювали перешкоди у проживанні ОСОБА_3, проте їй достовірно про конфліктну ситуацію в сімї.

Свідок ОСОБА_10, яка є матірю ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_4 постійно зловжив алкогольними напоями, після чого створював сварки з її дочкою, створював перешкоди у її проживанні, не давав можливості бачитись із старшою дитиною. В звязку з чим, ОСОБА_11 була вимушена покинути квартиру.

В судовому засіданні ОСОБА_11 пояснила, що вона не зверталась до правоохоронних органів з приводу створення їй перешкод у користування житлом.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 не проживає у кімнатах №263 та №269 у будинку № 26-а по вул. Ак. Заболотного в м. Одесі без поважних причин понад шість місяців.

Суд критично ставиться, до пояснення свідка ОСОБА_12, оскільки вона безпосередньо не було свідком фактів перешкоджання проживання відповідачці в квартирі, а знає про дані факти зі слів відповідачки.

Свідок ОСОБА_10 є матірю відповідачки, а тому у достовірності пояснень є сумніви.

Відповідно до статей 71, 72 ЖК України, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців.

Згідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Суворовський районний відділ м. Одеси ДМС України про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про вселення залишити без задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Суворовський районний відділ м. Одеси ДМС України про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку задовольнити.

2.Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 такою, що втратила право користування жилим приміщенням у кімнатах №263 та №269 у будинку № 26-а по вул. Ак. Заболотного в м. Одесі із зняттям з реєстраційного обліку по даній квартирі.

3.Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_7, іпн. НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 б. 26а, к. 263,269 ) на користь ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 б. 26а, к. 263,269) судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

4.Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про вселення залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня отримання копії повного тексту рішення.

Копію повного тексту рішення буде складена та підписана у десятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя:

Повний текст складено та підписано 06.03.2019р