КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
===================================================================
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2019 рокуколегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Журби С.О.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Барановської Валерії Валеріївни на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_3 про розірвання договору, -

УСТАНОВИВ:

у грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що 04 червня 2008 між ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір на споживчі потреби№012-2008-1890 про надання 145 000, 00 швейцарських франків на умовах строковості та платності.

Згідно п. 2.1. Кредитного договору зобов`язання з надання кредиту виникає у Кредитора з моменту: укладення договору іпотеки в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором; страхування предмету іпотеки; укладення договору поруки ОСОБА_3 з метою забезпечення виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором; відкриття позивачем рахунку № НОМЕР_1 (НОМЕР_2) для здійснення розрахунково-касового обслуговування операцій з надання та погашення кредиту.

Позивач виконав усі перелічені умови, в той час як віповідач в односторонньому порядку порушив умови кредитного договору, належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором, зокрема щодо надання кредитних коштів в швейцарських франках.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд розірвати кредитний договір, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал Банк»04 червня 2008 року, а також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Барановська В.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам, які були подані позивачем на підтвердження своїх доводів щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, а саме надання кредитних коштів в швейцарських франках. Суд також не взяв до уваги, що факт не виконання відповідачем умов кредитного договору підтверджується листами Національного Банку України, з яких вбачається, що на момент виникнення зобов`язань з надання кредитних коштів на міжбанківському валютному ринку були відсутні швейцарські франки.

31 липня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду від АТ «Універсал Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останні просять в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відзиві зазначено, що ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про підтвердження виконання банком своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивача та третьої особи - адвокат Барановська В.В. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник АТ «Універсал банк» в судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги заперечував проти її доводів та просив залишити в силі рішення суду першої інстанції, як законне та обгрунтоване.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про залишення позову без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, видача кредиту у валюті, передбаченій умовами договору, підтверджується належними та допустимими доказами. Крім того, умови кредитного договору були погоджені сторонами та затверджені їх підписами під договором. Сторони своїм вільним волевиявленням визначили валюту кредитного договору, після чого позивач протягом тривалого часу, а саме: з 01 липня 2008 року по 11 серпня 2014 року сплачував передбачені кредитним договором платежі у швейцарських франках.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та позивачем ОСОБА_1 04 червня 2008 року було укладено кредитний договір №012-2008-1890, відповідно до якого відповідач зобов`язався надати позивачу на умовах цього договору грошові кошти у розмірі 145000,00 швейцарських франків, а позивач зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,95 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору сказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 680 962,05 грн. за курсом НБУ на день укладення цього договору, при цьому сторони обумовили, що такий гривневий еквівалент має визначатися в цьому Договорі лише в разі, якщо сума кредиту виражена у іноземній валюті.

04 червня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки в забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору №012-2008-1890 від 04 червня 2008 року.

Між відповідачем ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №012-2008-1890-Р від 04 червня 2008 року, відповідно до якого поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за невиконання позивачем ОСОБА_1 усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з Кредитного договору №012-2008-1890 від 04 червня 2008 року.

03 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») було укладено договір №000114692 банківського обслуговування фізичної особи. Відповідно до заяви-підтвердження про відкриття поточного рахунку клієнту відкрито балансовий рахунок № НОМЕР_1 та особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.2.3, п.2.1.3 кредитного договору видача кредиту проводиться на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 (НОМЕР_2), відкритий для здійснення розрахунково-касового обслуговування операцій позичальника з надання та погашення кредиту.

Пунктом 2.1 Кредитного договору передбачено, що зобов`язання кредитора надати кредит виникає з моменту виконання всіх та кожної з наведених умов в п. 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3 кредитного договору.

Відповідно до п. 2.1.3 Кредитного договору однією з умов видачі кредиту позичальникові є відкриття позичальником поточного рахунку № НОМЕР_1 (№ НОМЕР_2 ) у кредитора, код банку (МФО) 322001 для здійснення розрахунково-касового обслуговування операцій позичальника з надання та погашення кредиту.

На виконання вказаних положень Кредитного договору 03 червня 2008 року ОСОБА_1 уклав з Банком Договір № 000114692 банківського обслуговування фізичної особи (а.с. 27-29).

Згідно п. 1.1 Договору банківського обслуговування, відповідно до вимог чинного законодавства України, нормативно-правових актів НБУ, умов обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифів Банку: банк відкриває клієнту банківські рахунки, випускає платіжні картки та здійснює банківське обслуговування клієнта, нараховує відсотки; клієнт користується послугами банку та сплачує їх вартість.

Підтвердженням фактичного відкриття поточного рахунку ОСОБА_1 03 червня 2008 року є відповідна заява-підтвердження про відкриття поточного рахунку від 03 червня 2008 року. Відповідно до даних заяви, на ім`я ОСОБА_1 ВАТ «Універсал Бнак» відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 , особовий рахунок № НОМЕР_2 (а.с. 30).

Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору: видача кредиту за цим договором проводилася на поточний рахунок позичальника, відкритий згідно умов п. 2.1.3 даного Договору.

З виписки по особовому рахунку від 04червня 2008 року вбачається, що Банком було зараховано на поточний рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 145 000,00 швейцарських франків (копія наявна в матеріалах справи), що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день перерахування коштів на рахунок становить 680 962,05 грн.(а.с.47).

Підтвердженням зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок ОСОБА_1 є також меморіальний ордер № 0122902СНГ002695 від 04 червня 2008 року (а.с. 48).

Меморіальний ордер - це розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунку платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та нормативно-правових актів Національного банку України (статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Відповідно до п. 1.2 Договору банківського обслуговування клієнт (Позичальник) має право самостійно розпоряджатися коштами, що обліковуються на його рахунках на умовах, встановлених діючим законодавством України.

Згідно заяви ОСОБА_1 на продаж іноземної валюти №1 від 05.06.2008 було здійснено конвертацію/продаж іноземної валюти, і згідно заяви на видачу готівки від 05.06.2008 року він отримав кошти у розмірі 649 200,00 грн.(а.с. 123-124)

При цьому, видача готівки не є складовою операції з видачі кредиту, оскільки операція зі зняття готівки, конвертації, перерахування на інший рахунок здійснюється на підставі Договору банківського обслуговування, а тому розпорядження коштами на поточному рахунку не впливає на зміст операції з видачі кредиту. Видача кредиту вважається завершеною у момент надходження коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 з рахунку банку коштів у розмірі 145 000,00 швейцарських франків.

Відповідно до правил заповнення реквізитів касових документів, що є додатком до «Інструкції про касові операції в банках України», що вимоги щодо заповнення реквізиту «Призначення платежу» сформульовані наступним чином: «У разі видачі готівки з каси зазначається, на які платіжні цілі вона видається».

У касових документах, які надані Банком на підтвердження факту видачі кредиту ОСОБА_1 , зокрема у виписці від 04.06.2008 та меморіальному ордері від 04.06.2008, реквізит «Призначення платежу» заповнений наступним чином: «Надання кредиту згідно договору №012-2008-1890, від 03/06/2008/ на суму кредиту», що не суперечить вимогам до складання касових документів, оскільки у касових документах було зазначено: на які цілі видавалися кошти - надання кредиту, поточний рахунок позичальника (№ НОМЕР_1 ) та дата його відкриття (03/06/2008), який є також ідентифікатор клієнта в електронній банківській системі.

Згідно Правил заповнення реквізитів касових документів (додаток 14 до «Інструкції про касові операції в банках України») при здійснення операцій в іноземній валюті в касових документах обов`язково зазначається сума в гривнях, що розраховується у встановленому порядку.

Таким чином, зазначення гривневого еквіваленту іноземної валюти в касових документах не є підтвердженням видачі/зарахування коштів в гривні.

З огляду на вказане доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не виконав умови договору не надавши позивачу кредитні кошти є безпідставними та не відповідають дійсності.

Посилання в апеляційній скарзі на листи НБУ, а саме на те що, не було зареєстровано інформації щодо купівлі або продажу ПАТ «Універсал Банк» безготівкових швейцарських франків за гривню на міжбанківському валютному ринку України є безпідставними, так як відповідно до нормативних документів НБУ банк може провести валютно-обмінні операції задовольняючи потреби своїх клієнтів як щодо продажу валюти, так і щодо її купівлі до початку Торговельної сесії не подаючи в подальшому заявку на участь у Торгівельній сесії.

При такому проведенні операцій в системі підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України дані угоди не відображаються.

Крім того, суд першої інстанції вірно врахував, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу, а саме: з 01 липня 2008 року по 11 серпня 2014 року сплачував передбачені Кредитним договором платежі саме у швейцарських франках, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.49-51).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, на думку судової колегії, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Барановської Валерії Валеріївни залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2019 року.

Суддя - доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Приходько К.П.

Журба С.О.