Ухвала

1 березня 2019 року

м. Київ

справа № 255/1094/14

провадження № 61-4085ск18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2018 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 18 січня 2019 року в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про залучення правонаступника позивача у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності та стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ :

Представник заявника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернувся до суду із заявою про залучення його правонаступником ПАТ «Ерде Банк» в справі за позовом ПАТ «Ерде Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності та стягнення заборгованості за договором.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2018 року в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 18 січня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» повернуто заявнику, оскільки заявником подано апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, оскарження якої окремо від рішення суду не передбачено нормами статті 353 ЦПК України.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просить скасувати ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2018 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 18 січня 2019 року, посилаючись на те, що суд першої інстанції міг за своєю власною ініціативою вирішити питання про відновлення втраченого провадження та розглянути його заяву, а забезпечення апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є однією з основних засад судочинства.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження в частині перегляду ухвали суду першої інстанції необхідно відмовити, а в частині перегляду ухвали суду апеляційної інстанції скарга підлягає поверненню з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справи, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.

Враховуючи те, що ухвала Селидівського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2018 року не переглядалась судом апеляційної інстанції, підстави для відкриття касаційного провадження на ухвалу суду першої інстанції відсутні.

В частині перегляду ухвали Донецького апеляційного суду від 18 січня 2019 року касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з наступних підстав.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не наводить підстав незаконності постановлення ухвали апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги, не зазначає, які саме норми процесуального права були порушені апеляційним судом і в чому полягають ці порушення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що заявник не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції, скарга в цій частині підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись пунктом 4 частини четвертої статті 393, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2018 року відмовити.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Донецького апеляційного суду від 18 січня 2019 року в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про залучення правонаступника позивача у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності та стягнення заборгованості за договором повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко