КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Київ

Справа № 363/214/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 16 липня 2019 року, постановлену у складі судді Котлярової І.Ю.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16 липня 2019 року призначено сторонам строк для примирення строком до 28 серпня 2019 року, провадження зупинено до закінчення строку для примирення.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, клопотання про надання строку для примирення подружжя задовольнити повністю, надати строк у 5 місяців для примирення, зупинивши провадження у справі, посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухвали, порушення судом норм процесуального права.

Вказував, що зважаючи на те, що процесуальним законодавством врегульовано надання строку для примирення сторін, і також наявні права та інтереси малолітніх дітей, які потребують захисту, ним у клопотанні було заявлено строк для примирення у 5 місяців, що не суперечить приписам цивільного процесуального законодавства та забезпечить йому можливість в повній мірі реалізувати права та інтереси у даному спорі, також, реалізувати можливість стосовно примирення з дружиною - ОСОБА_2 та надання належної уваги дітям - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, судом першої інстанції було надано лише один місяць для примирення подружжя, визначено дату поновлення провадження у справі й розгляд справи по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, щодо зупинення провадження у справі, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 25 грудня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршилось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю. Вони не можуть підтримувати нормальну атмосферу у сім`ї, піклуватись про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові та поваги, дружби та взаємодопомоги. На даний час сумісне проживання, підтримування сімейних відносин подальшого сенсу немає. Примирення між ними не є можливим.

Заперечуючи проти розірвання шлюбу, відповідач ОСОБА_1 подав клопотання про надання строку для примирення терміном 5 місяців, посилаючись на те, що враховуючи інтереси дітей, він має бажання та намір зберегти сім`ю.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя року», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Частиною 7 ст. 240 ЦПК України визначено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Враховуючи те, що відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, подружжя має двох неповнолітніх дітей, причини, зазначені в позовній заяві позивачем, не дають підстав уважати, що примирення між подружжям неможливо, вжиття заходів щодо примирення подружжя не суперечить моральним засадам суспільства, суд першої інстанції дійшов висновку, що для прийняття заходів до примирення буде достатнім надання сторонам строку до 28 серпня 2019 року, та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі до закінчення строку для примирення, таким чином частково задовольнивши клопотання відповідача.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження.

Разом з тим, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, доводи та вимоги відповідача зводяться до надання більшого строку для примирення, тобто необхідності, на його думку, зупинення провадження у справі на більший період часу, ніж визначено оскаржуваною ухвалою. З викладеного вбачається, що правомірність зупинення провадження у справі відповідач фактично не оскаржує.

Відповідно до змісту оскаржуваної ухвали, судом при наданні строку для примирення за клопотанням відповідача було з`ясовано підстави заявленого позову про розірвання шлюбу, думку позивача щодо заявленого відповідачем клопотання, вивчено матеріали справи, та встановлено, що відповідач бажає зберегти сім`ю, вжиття заходів щодо примирення подружжя не суперечить моральним засадам суспільства, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для надання сторонам строку для примирення.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції виконано вимоги ст. 260 ЦПК України щодо зазначення в ухвалі мотивів, з яких він дійшов висновків, надаючи подружжю строк на примирення та з цих підстав зупиняючи провадження у справі, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою.

Доводи та вимоги апеляційної скарги відповідача про необхідність визначення строку для примирення сторін тривалістю 5 місяців не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки ухвала суду першої інстанції про вирішення клопотання щодо надання сторонам строку для примирення, тривалості такого строку, не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на таку ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду ( ч. 2 ст. 353 ЦПК України).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Вишгородського районного суду Київської області від 16 липня 2019 року про зупинення провадження у справі у зв`язку з наданням подружжю строку для примирення є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, є обґрунтованими, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Відповідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 16 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.