ПОСТАНОВА

Іменем України

05 березня 2019 року м. Кропивницький

справа № 395/383/18

провадження № 22-ц/4809/75/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Авраменко Т.М., Черненка В.В.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області у складі судді Орендовського В.А. від 01 серпня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

встановив:

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1, в якому просив стягнути з останньої заборгованість у розмірі 10 888,18 грн. за кредитним договором № б/н від 21.11.2011 року. Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_3 підписала заяву від 21.11.2011 року, згідно якої отримала від позивача кошти у розмірі 10 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, тим самим відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Станом на день смерті ОСОБА_3 її заборгованість за договором становить 10 888,18 грн., з яких: 8293,12 грн. - тіло кредиту; 2595,06 грн. - проценти за користування кредитом.

Світловодська районна державна нотаріальна контора повідомила банк, що спадкоємцем померлої є ОСОБА_1, у зв'язку з чим 17 квітня 2017 року банк направив спадкоємцю лист-претензію з вимогою погасити борг, яку не було виконано, що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом.

Під час розгляду справи судом до участі у справі залучено третю особу - ОСОБА_2.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2018 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції стягуючи заборгованість за кредитним договором в сумі 10 888,18 грн. не звернув уваги на те, що заборгованість станом на день смерті ОСОБА_3 становила 2950,34 грн. Крім того, суд першої інстанції не встановив яке саме майно одержано нею у спадок та його вартість для задоволення вимог кредитора.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 листопада 2011 року ОСОБА_3 підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, чим підтвердила, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. При цьому зобов'язалася виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг /а.с.11/.

Відповідно до вказаної заяви, відповідач отримала платіжну картку кредитка «Універсальна» із встановленим кредитним лімітом 5000 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла /а.с.82/.

30 грудня 2016 року банк направив на адресу Світловодської районної державної нотаріальної контори претензію кредитора /а.с.47-48, 49/.

Відповіддю Світловодської міської державної нотаріальної контори на претензію кредитора від 21 лютого 2017 року було повідомлено позивача про те, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 подала її мати - ОСОБА_1, свідоцтво про право на спадщину не видавалося /а.с.50/.

В свою чергу, банк 17 квітня 2017 року направив на адресу ОСОБА_1 лист - претензію з вимогою про сплату заборгованості, яка станом на дату смерті ОСОБА_3 становила 10 888,18 грн. /а.с.51, 52-55/.

Однак, згідно наданого банком розрахунку заборгованості за договором від 21.11.2011 року, заборгованість на дату смерті позичальника, тобто 20.06.2016 року становить 2950,34 грн. /а.с.6-10/.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною другою статті 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до частини третьої статті 1268, частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов'язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Згідно довідки виданої ЖБК «Енергія-21» від 30 листопада 2017 року, ОСОБА_3 була членом кооперативу ЖБК «Енергія-21» з 1989 року та мала двокімнатну кооперативну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальна вартість якої становила 2951,48 грн. виплачена повністю /а.с.88/.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна, що належала ОСОБА_3, а саме двокімнатної квартири, колегія суддів вважає, що його дійсна вартість дозволяє задовольнити вимоги кредитора щодо погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 2950,34 грн.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру заборгованості, яка підлягає стягненню.

Разом з тим, у відповідності до ч.ч.10, 13 ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 238 грн. 75 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2018 року змінити в частині розміру заборгованості, яка підлягає стягненню та судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість в розмірі 2950 грн. 34 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 238 грн. 75 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14.03.2019 року.

Головуючий:

Судді: