ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3894/18 Номер провадження 22-ц/814/675/19Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

Розглянула в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області на рішення Октябрського районного суду м. Полтави в складі судді Материнко М.О. від 6 грудня 2018 року по справі за позовом Головного управління Національної поліції в Полтавській області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 про стягнення надмірно виплачених грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2018 року Головне управління Національної поліції в Полтавській області звернулося до суду з позовом про стягнення надмірно виплачених грошових коштів, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 4150 грн., ОСОБА_3 3150 грн., ОСОБА_4 3050 грн. та з ОСОБА_5 3050 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що вказані особи, перебуваючи у трудових відносинах з ГУНП в Полтавській області, після відрядження до м. Горішні Плавні, на підставі наданих документів, що підтверджували понесені ними витрати на проживання, отримали від управління компенсацію, виходячи з наданих ними рахунків з вартістю за проживання 250 грн. за добу.

Після проведення службового розслідування щодо ефективності використання бюджетних коштів на відрядження, було встановлено невідповідність наданих відповідачами рахунків з рахунками, наданими готелем «Славутич», в яких сума за проживання була значно меншою. При цьому рахунки, додані відповідачами до Звіту про використання коштів, не містили підпису уповноваженої особи готелю, а містили лише печатки готелю.

В добровільному порядку відповідачі відмовились повернути надмірно виплачену їм компенсацію за проживання в готелі, що стало підставою для звернення ГУНП України в Полтавській області з позовом до суду.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 25 червня 2018 року позовну заяву ГУНП в Полтавській області в частині позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів залишено без розгляду на підставі заяви позивача, у зв'язку з добровільним поверненням коштів.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 6 грудня 2018 рокув задоволенні позову Головного управління національної поліції в Полтавській області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 про стягнення надмірно виплачених грошових коштів відмовлено в повному обсязі.

Вмотивовуючи своє рішення, суд послався на те, що оплата послуг за проживання в сумі 250 грн. за добу підтверджена відповідачами фіскальними чеками, в той час як управлінням поліції не було надано належних доказів щодо вартості проживання відповідачів в готелі 83,33 грн. на добу.

В апеляційній скарзі управління поліції, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Зокрема вказує, що надані працівниками поліції фіскальні чеки не відповідають документам, які зберігаються в готелі та були надані ГУНП в Полтавській області під час проведення службового розслідування, не містять обов'язкового підпису уповноваженої особи готелю, а тому не можуть являтись належними доказами реально понесених ними витрат за проживання в готелі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення останньої.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в трудових відносинах з ГУНП в Полтавській області та були звільнені зі служби в поліції за власним бажанням - 12.05.2017 року, 08.09.2017 року, 03.11.2017 року та 28.04.2016 року відповідно, що підтверджується витягами з наказів.

Під час перебування в трудових відносинах, останні, згідно наказу ГУНП в Полтавській області від 02.11.2016 № 1210, для забезпечення публічної безпеки і порядку, були направлені у відрядження до м. Горішні Плавні з 3 по 30 листопада 2016 року терміном на 28 днів.

Після повернення з відрядження, відповідачі надали до Управляння фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку підтверджуючі документи щодо проживання під час відрядження в КП готель «Славутич», виходячи з вартості проживання 250 грн. за добу.

Кожному з відповідачів були відшкодовані понесені ними витрати за проживання згідно вартості 250 грн. за добу.

В подальшому, під час проведення аудиту Сектором внутрішнього аудиту національної поліції було встановлено невідповідність між первинними документами, наданими відповідачами та документами, що були надані КП готель «Славутич», які підтверджували факт проживання відповідачів в готелі в період з 04.11.2016 року по 30.11.2016 року, з вартістю проживання за одну добу 100 грн.

Так, згідно наданих КП готель «Славутич» в ході перевірки документів вбачається, що оплата за проживання у готелі становила 100 грн. за добу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд взяв до уваги надані відповідачами рахунки та фіскальні чеки КП готель «Славутич» від 03.11.2016 року, згідно яких вартість проживання за одну добу становила 250 грн. та зазначив, що вказані розрахункові документи відповідають положенням Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Тоді коли, позивачем не надано належних доказів вартості проживання за добу в сумі 100 грн. (83,33 грн. без урахування ПДВ).

Колегія суддів не може погодитися з вказаним висновком суду.

За змістом частин 1, 2 ст. 121 КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством.

Відповідно до ч.1 п. 11 розділу ІІ «Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон» №59, відрядженому працівникові перед від'їздом у відрядження видається грошовий аванс у межах суми, визначеної на оплату проїзду, найм житлового приміщення і добові витрати. Після повернення з відрядження працівник зобов'язаний до закінчення п'ятого банківського дня, наступного за днем прибуття до місця постійної роботи, подати звіт про використання коштів, наданих на відрядження. Сума надміру витрачених коштів (залишку коштів понад суму, витрачену згідно із звітом про використання коштів, наданих на відрядження) підлягає поверненню працівником до каси або зарахуванню на відповідний рахунок підприємства, що їх надало, у встановленому законодавством порядку.

За змістом ч. 7 Постанови КМУ від 02.02.2011 р. № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» установлено, що державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтвердних документів відшкодовуються витрати на оплату вартості проживання у готелях (мотелях), інших житлових приміщеннях.

Матеріалами справи доводиться, що згідно наказу №1210 від 02.11.2016 року ГУНП в Полтавській області відповідачі перебували у відрядженні в м. Горішні Плавні з 03.11.2016 року по 30.11.2016 року.

Після повернення з відрядження, ними були надані до Управління Фінансового забезпечення та фінансового обліку документи, які підтверджували вартість проживання під час відрядження в КП готель «Славутич» 250 грн. за добу.

Згідно наказу НПУ та відповідно наказу ГУНП в Полтавській області від 06.10.2017 року, з 09.10.2017 року було розпочато проведення позапланового внутрішнього аудиту ефективності використання бюджетних коштів на відрядження та наказом від 13.11.2017 року призначено проведення комісійного службового розслідування.

Вказаною аудиторською перевіркою було встановлено, що рахунки та чеки надані працівниками до авансових звітів свідчать, що вартість проживання за добу становила 250 грн. та не відповідала наданим первинним документам КП готель «Славутич», згідно яких вартість проживання за добу становила 100 грн., а загальна вартість отриманих готелем грошових коштів становила 26000 грн.

Висновком службового розслідування підтверджено розбіжності в поданих працівниками поліції фінансових документах та в первинних документах КП готель «Славутич», визначено різницю потрачених відповідачами коштів на проживання к КП готель «Славутич» і непідтверджених грошових коштів. Так, надмірно виплачені грошові кошти становили - у ОСОБА_2 4150,00 грн., у ОСОБА_4 - 3050,00 грн., у ОСОБА_5 - 3050,00 грн.

Сам факт проживання відповідачів в КП готель «Славутич» у м. Горішні Плавні у період з 3 по 30 листопада 2016 року сторонами не заперечується.

При цьому, згідно наданих працівниками поліції рахунків з КП готелю «Славутич», останні містили дані щодо сплати 250 грн. вартості проживання за добу.

На запит ГУНП в Полтавській області, директором КП готель «Славутич» було надано рахунки на підтвердження проживання відповідачів в готелі, з яких вбачається, що вартість проживання на добу становила 83,33 грн. (100 грн. з урахуванням ПДВ).

Також директором готелю «Славутич» було повідомлено, що всі рахунки за проживання підписуються власноруч черговим адміністратором, а надані рахунки та чеки касових апаратів, не відповідають документам, які зберігаються в архіві.

При цьому, допитані в ході проведення службового розслідування відповідачі зазначали, що вони оселились в готелі згідно до рекомендацій одного з працівників поліції м. Горишні Плавні, який повідомив про вартість проживання в номері за 250 грн. за добу. Вказана пропозиція їх влаштувала і вони всі разом приїхали до території готелю, де і віддали кошти за весь період відрядження вказаному співробітнику. Після закінчення терміну відрядження згідно до попередньої домовленості цей працівник місцевої поліції видав їм виписані на їх ім'я рахунки та фіскальні чеки про сплату за проживання, які вони і надали в бухгалтерію за місцем своєї роботи.

Вказаним поясненням суд першої інстанції не дав належної правової оцінки та зазначив, що відсутність у фіскальних чеках підпису відповідальної особи готелю не спростовує сам факт здійснення розрахункової операції та не входить до сфери відповідальності споживача послуг.

Між тим, цитуючи положення ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за змістом яких розрахункова операція -це приймання від покупця оплати за місцем реалізації товарів чи послуг, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що в порушення наведеної норми кошти за послугу у вигляді проживання в готелі вносились не відповідачами і не за місцем отримання останньої, і фіскальні чеки вони отримали не від працівника готелю, а згідно до їх пояснень, від співробітника місцевого відділу поліції.

Крім того, оцінюючи в якості доказів рахунки з КП готель «Славутич», які були надані відповідачами та порівнюючи їх з рахунками, витребуваними позивачем під час аудиторської перевірки, які містять суперечливу інформацію про добову вартість проживання, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ст. 9 «Закону про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Про обов'язковість підпису також чітко зазначено в п. 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства Фінансів України № 88 від 24.05.1995 року.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що обов'язковою умовою дійсності рахунку є його підписання відповідальною особою.

Натомість надані відповідачами рахунки на відшкодування вартості проживання в готелі під час відрядження з зазначенням вартості 250 грн. за добу, не містили особистого підпису чергового адміністратору або іншої уповноваженої особи, а витребувані на запит управлінням поліції рахунки з КП готель «Славутич» з зазначенням вартості 83,33 грн. (100 грн. з урахуванням ПДВ) за добу містили підпис чергового адміністратора та були завірені печаткою готелю.

За змістом п.1 ч.2 ст.127 КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми;

Між тим, враховуючи, що відповідачі на час звернення до суду з даним позовом не перебували з позивачем в трудових відносинах, захист інтересів останнього має відбуватись згідно до загальних положень ЦК України у спосіб стягнення з відповідачів грошових коштів, отриманих без достатньої правової підстави у відповідності до положень ст.ст. 1212, 1213 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджується, що сума відшкодованих позивачем витрат на проживання, документально не підтверджених КП готель «Славутич», які підлягають до стягнення становлять - з ОСОБА_2 4150 грн., ОСОБА_4 3050 грн., ОСОБА_5 3050 грн.

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, у відповідності до ст. 141 ЦПК України на корись позивача підлягають відшкодуванню понесені ним судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1762 грн.

При цьому, сам відшкодований згідно до ст. 141 ЦПК України розмір судового збору визначається в залежності від розміру стягнутих з відповідачів на користь позивача коштів та відповідно складатиме - з ОСОБА_2 713,60 грн. (40,5%), з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - по 524,20 грн. з кожного (29,75% та 29,75 % відповідно).

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 6 грудня 2018 року скасувати та постановити по справі нове рішення.

Позов Головного управління Національної поліції в Полтавській області до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення надмірно виплачених грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Головного управління Національної поліції в Полтавській області 4150 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Головного управління Національної поліції в Полтавській області 3050 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Головного управління Національної поліції в Полтавській області 3050 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь Головного управління Національної поліції в Полтавській області судовий збір в сумі 713,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Головного управління Національної поліції в Полтавській області судовий збір в сумі 524,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Головного управління Національної поліції в Полтавській області судовий збір в сумі 524,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 березня 2019 року.

Судді: Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В.