25.02.2019 Провадження № 2/337/71/2019
ЄУН №337/1110/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

при секретарі Демянко О.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає: АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, що мешкає: Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Шевченка, 204), третя особа ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Шевченка, 204) про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та збільшення розміру додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини та стягання 50% понесених витрат

ВСТАНОВИВ:

02.05.2018 року позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на недостатність коштів, що стягуються за рішенням суду, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів та сума додаткових витрат на утримання дитини не відповідає реаліям сьогодення, суперечить чинному законодавству, і є недостатньою для матеріального утримання дитини (витрати на харчування, одяг, навчання, лікування), на теперішній час дитина має низку важких захворювань, а саме органічне ураження ЦНС, гипертезіонно-гідроцефальний синдром, міотоничний синдром, а також плосковальгусна деформація стоп, сколіоз грудного та поясничного відділу хребта ІІІ ступеня, з ротаціоннім компонентом І ступеня, ретролістез. 19.01.2010 року під час нещасного випадку у школі донька отримала компресійний перелом хребта та струс головного мозку. Дитина потребує постійного лікування та регулярного прийому ліків. За останні три роки нею було витрачено 4362,73 грн. лише на ліки, які були рекомендовані лікарями про що свідчать копії медичних висновків та квитанцій, зазначених у медичній картці, та відповідних медичних довідок, копії яких додаються до матеріалів позову. Окрім цього слід зазначити, що в 2007 році ОСОБА_6 отримала статус дитини інваліда. Цей факт підтверджується останнім відповідним висновком № 1007/4 від 20 квітня 2017 року, копія якого додається до позову. Систематичні звернення до медичних закладів для лікування дитини, потребують не малих фінансових витрат на придбання медикаментів (виходячи із вартості лікарських препаратів на сьогоднішній день). Той факт, що постійне, системне лікування істотно впливає на стан витрат на утримання дитини, змушує її звернутись до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів. У позові просила змінити розмір аліментів , що стягуються на її користь на утримання доньки до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісяця та стягнути з відповідача на її користь кошти у розмірі 1932,93 грн. у відшкодування 50% понесених додаткових витрат на дитину

Ухвалою судді від 18.05.2018 року цивільна справа прийнята до провадження судді Салтан Л.Г., призначено підготовче судове засідання, відповідачеві наданий строк для подання відзиву.

13.06.2018 року відповідач надав відзив на позов, в якому виклав заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову з огляду на наступне: наразі він ніде не працює, як фізична особа- підприємець не зареєстрований, проживає у приватному будинку, має можливість вирощували овочі та фрукти, доходи отримує виключно у натуральній формі для потреб сімї, проте численних територій землі, про які зазначила позивачка у позовній заяві, у власності не має, не являється ні засновником, ні членом фермерського господарства, грошовий дохід його родини складається із заробітку дружини, яка працює офіційно. Наразі змін у його матеріальному або сімейному стані не відбулося, стан здоровя погіршилося, на його утриманні знаходяться неповнолітній син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 який хворіє на вегетососудисту дистонію, церибростенічний синдром, порушення осанки, плоскостопість, аденоїди ІІІ ст., постійно перебуває під лікарським наглядом, приймає ряд лікарських засобів призначення яких зазначене у відповідних виписках та неповнолітній син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5; хворіє на ураження ЦНС, ММД, ексцесс-диверенгенція обох очей, гіперметропія слабкого ступеню обох очей, порушення бінокулярного зору, приймає ряд лікарських засобів призначення яких зазначене у відповідних виписках, непрацездатні батьки, які також тяжко хворі, мають досить незначну по реаліям сьогодення пенсію, постійно потребують стороннього догляду. Внаслідок постійних фізичних навантажень він потребує лікування. Діагноз вертеброгенна люмбалгія, виражений больовий синдром , грижа L5-S1 , L4-S1 ,грубий стеноз каналу хребта, абсолютний на рівні L4-S1, помірно виражений на рівні L2-L4билатеральная радикулопатия, L4-L5, протрузії дисків С5-С6, С6-С7, сакральні периневральні кісти Тарлова на рівні S2, S3, стадія загострення, хронічний холецистит, нефроміклітіаз. Щодо стягнення додаткових витрат, вважає, що позивачкою доведено підстави заявлених вимог, до матеріалів справи не додано жодного документу, який свідчив би про призначення препаратів, зазначених у фіскальних чеках дитині (ОСОБА_6) лікарем.

08.10.2018 року позивачка надала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить змінити розмір аліментів, що стягуються на її користь з відповідача на утримання дитини до ј частини усіх його доходів, інші позовні вимоги залишила без змін.

У підготовчому судовому засіданні 7.12.2018 року залучена в якості третьої особи ОСОБА_5.

Ухвалою суду від 18 січня 2019 року справа призначена до розгляду.

У судове засідання сторони та третя особа не з'явилась про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили,з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися.

Третя особа ОСОБА_5 , звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю.

У відповідності до ст.223 ЦПК України суд розглянув справу у їх відсутність.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, вважає їх законними та обґрунтованими, підтвердженими у судовому засіданні письмовими доказами, наявними в матеріалах провадження до та поясненнями допитаних свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Просить позов задовольнити у повному обсязі, оскільки дитина на теперішній час страждає рядом захворювань, у тому числі і хронічних, визнана інвалідом, навчається у 11 класі, потребує додаткових занять з репетиторами для успішного проходження ЗНО, крім того, бере активну участь у житті навчального закладу, зокрема приймає участь олімпіадах, що потребує додаткових витрат. Батько дитини є працездатним, рішення щодо стягнення аліментів на користь третьої особи було ухвалено під час провадження справи у суді. Позивач, будучи достеменно обізнаним про заявлені до нього вимоги, позовні вимоги ОСОБА_5 визнав у повному обсязі, погодився сплачувати аліменти на користь синів у розмірі 1/3 частини доходу та додаткових витрат по 1000 грн. на кожного сина, після ухвалення зазначених рішень змін у матеріальному стані відповідача не відбулося. Вважає, неприпустимим допущення дискримінації між дітьми та забезпечення їх рівних прав на отримання аліментів від батька у рівному розмірі, а тому просить задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечує у повному обсязі, вважає, що при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати також зміни, що відбулися у житті платника аліментів, а саме погіршення його матеріального стану , повязаного з наявністю ряду захворювань як самого відповідача, так і його батьків та дітей, які також страждають на ряд хронічних захворювань, він не працює, має незначні доходи в натуральній формі. Крім того, вважає, що вимоги щодо стягнення додаткових витрат на дитини не є доведеними з боку позивача.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9, які пояснили, що ОСОБА_6 дуже хвороблива дитина, часто хворіє, постійно потребує медикаментозного лікування, навчається в 11 класі, дитина талановита, приймає участь в олімпіадах, міжнародних конкурсах, отримувала відповідні нагороди, наразі має додаткові заняття з репетиторами, усі витрати несе мати дитини, батько жодної участі у її житті не приймає взагалі , розглянувши матеріали провадження. суд дійшов висновку про часткове задоволення позову по наступним підставам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3- позивачка по справі є рідною матірю, а ОСОБА_4 відповідач по справі є батьком неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

На підставі рішення Хортицького районного суду від 16.11.2005 року, з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь позивачки стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 211 грн., щомісяця, починаючі з 16.09.2005 року і до повноліття дитини, та стягуються додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 150 грн. щомісяця, починаючі з 16.09.2005 року і до повноліття дитини або зміни матеріального становища сторін чи стану здоровя дитини.

ОСОБА_6 на теперішній час має низку важких захворювань, а саме органічне ураження ЦНС, гипертезіонно-гідроцефальний синдром, мітотичний синдром, а також плосковальгусна деформація стоп, сколіоз грудного та поясничного відділу хребта ІІІ ступеня, з ротаційнім компонентом І ступеня, ретролістез. 19.01.2010 року під час нещасного випадку остання отримала компресійний перелом хребта та струс головного мозку. В 2007 році ОСОБА_6 отримала статус дитини інваліда, що підтверджується останнім висновком № 1007/4 від 20 квітня 2017 року. Згідно виписки з амбулаторної картки ОСОБА_6 з 2010 року перебуває під наглядом в обласній дитячій лікарні з діагнозом: наслідки отриманої цервікальної травми, спастичний н/парез та інш, лікувалася амбулаторно та стаціонарно, за період з 2015 року по 2018 рік зафіксовані 32 лікування з різними діагнозами, щорічно двічі на рік отримує протирецидивне лікування у невролога, ортопеда, алерголога, кардіолога, приймає судинні препарати, масаж, потребує санаторно-курортного лікування та повноцінного харчування.

ОСОБА_6 навчається останній рік у навчальному закладі в 11 класі, та потребує додаткових матеріальних витрат, що на даний момент складаються з витрат від участі міжміських конкурсах та олімпіадах (переїзд, харчування), із оплати послуг репетиторів у зв'язку із підготовкою до ЗНО та вступу до ВНЗ, а також витрат на щорічне оздоровлення, забезпечення одягом, оплатою послуг мобільного зв'язку та Інтернету, проїзду, повноцінного харчування.

ОСОБА_6 від імені школи бере участь у обласних олімпіадах, конференціях, конкурсах, як в м. Запоріжжі, так і за містом, зокрема- у Харкові, Львові, Києві. Відповідно до наданої характеристики брала участь та займала призові місця в м. Києві на всеукраїнському екологічному конкурсі, у м. Харкові на всеукраїнському конкурсі рефератів з історії, географії та економіки республіки Польща, у м. Львові на Міжнародній науково-практичній конференції учнів членів малої академії наук «Україна очима молодих» та ін.

Усі витрати на утримання доньки майже несе позивачка, участь батька обмежується розміром коштів, що утримуються на за рішенням суду.

ОСОБА_3 працює вчителем з технологій КЗ «Запорізька спеціалізована школа-інтернат ІІ-Ш ступенів «Січовий колегіум» ЗОР та навчається у Бердянському ДПІ.

На утриманні позивачки крім доньки, перебуває матір ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка є інвалідом другої групи безстроково, страждає хронічними захворюваннями та щомісячно потребує витрат на придбання ліків.

ОСОБА_4 з 17.12.2005 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_5, від якого мають двох синів.

ОСОБА_4 є працездатним, але не працює, страждає на захворювання: вертеброгенна люмбалгія, виражений больовий синдром , грижа L5-S1 , L4-S1 ,грубий стеноз каналу хребта, абсолютний на рівні L4-S1, помірно виражений на рівні L2-L4билатеральная радикулопатия, L4-L5, протрузії дисків С5-С6, С6-С7, сакральні периневральні кісти Тарлова на рівні S2, S3, стадія загострення, хронічний холецистит, нефроміклітіаз.

На утриманні відповідача ОСОБА_4 перебуває неповнолітній син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4; хворіє на вегетососудисту дистонію, церибростенічний синдром, порушення осанки, плоскостопість, аденоїди ІІІ ст., постійно перебуває під лікарським наглядом, приймає ряд лікарських засобів призначення яких зазначене у відповідних виписках та неповнолітній син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5; хворіє на ураження ЦНС, ММД, ексцесс-диверенгенція обох очей, гіперметропія слабкого ступеню обох очей, порушення бінокулярного зору, приймає ряд лікарських засобів призначення яких зазначене у відповідних виписках, а непрацездатні батьки

Наказом Гуляйпільського районного суду від 06.07.2018 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання двох синів ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, та Сергія, ІНФОРМАЦІЯ_10, у розмірі 1/3 частки заробітку.

Рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 03.09.2018 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуті додаткові витрати на утримання синів ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, та Сергія, ІНФОРМАЦІЯ_10, у розмірі 1000 грн. на кожного. При розгляді зазначеної справи ( який відбувся під час судового провадження за позовом ОСОБА_3Г.) відповідачем ОСОБА_4 позовні вимоги, заявлені до нього з боку ОСОБА_5 були визнанні у повному обсязі, після ухвалення зазначених рішень суду за поясненнями представника відповідача у судовому засіданні, змін у матеріальному стані ОСОБА_4 не відбулося.

У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_10 України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов'язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов'язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно зі ст.ст. 141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, тобто такий обов'язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років.

Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3. ст. 181 СК, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її батька (ст. 183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2005 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти для утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_11 в розмірі 211 грн. щомісячно до її повноліття та 150 грн. щомісячно на додаткові витрати на утримання доньки, тобто розмір аліментів, які сплачуються відповідачем для утримання неповнолітньої доньки є меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ

Як свідчить правова позиція Верховного Суду України у справі за № 143 цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (постанова Верховного суду України №6-143 ЦС13 від 05.02.2014 року).

Суд вважає, що позовні вимоги, заявлені позивачкою ОСОБА_3 частині розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів з твердої суми на частку від заробітку є законні та обґрунтовані, обумовленими інфляційними процесами в державі та значним підвищенням вартості життя, у зв'язку з чим розмір аліментів, визначений рішенням суду ( 211 грн) не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини на теперішній час. При визначенні розміру аліментів, крім матеріального стану сторін та стану їхнього здоровя, суд вважає за доцільне не допустити недопущення дискримінації між дітьми та забезпечення їх рівних прав на отримання аліментів від батька у рівному розмірі, а тому приходить до висновку щодо можливості стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_6 аліментів у розмірі 1/6 частки від заробітку.

Крім того, ст. 185 СК України передбачає, що той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягне аліментів не була поставлена, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.Зазначена норма відносить до особливих обставин такі обставини, як розвиток здібностей дитини, її хворобу тощо.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Під час розгляду цивільної справи № 6-1489цс17 Верховний Суд України сформулював правову позицію від 13.09.2017 р., згідно з якою роз'яснив, що це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Після ухвалення рішення щодо стягнення додаткових витрат з відповідача на утримання доньки, ОСОБА_6 отримала статус інваліда, за станом здоровя потребує додаткових витрат на постійного оздоровлення, лікування, обстеження, що вимагає значних затрат, стан здоров'я дитини не змінюється, з огляду на економічну кризу та зростання цін, додаткових витрат в сумі 150 грн, які стягується за рішенням суду з відповідача явно не є достатньо, для відшкодування витрат, повязаних на лікування. Крім того, як встановлено у судовому засіданні та підтверджено поясненнями допитаних свідків, позивачка, крім витрат на лікування, несе витрати на розвиток здібностей дитини, зокрема забезпечує її участь у міжміських конкурсах, що потребує додаткових витрат на проїзд та харчування, а також сплачує послуги репетитора з трьох дисциплін для забезпечення успішного проходження ЗНО та вступу до ВНЗ.

Визначаючи розмір додаткові витрат, суд погоджується з думкою представника відповідача, що при визначенні розміру додаткових витрат неможливо враховувати принцип рівних прав щодо отримання дітьми даного виду забезпечення, крім матеріального стану сторін, стану здоровя сторін та дитини, суд враховує, що визначений розмір додаткових витрат на дитину у розмірі 150 грн. на час ухвалення рішення суду становив 35,46% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стан здоровя дитини не поліпшився, крім витрат, повязаних з лікуванням, на теперішній час ОСОБА_6 вікторія потребує додаткових витрат на свій розвиток, заявлену суму в 1000 грн суд вважає надмірною, та зменшує до 850 грн. щомісячно.

Позовні вимоги щодо стягнення 1932,93 грн. у відшкодування понесених витрат на лікування дитини, на думку суду, підлягають частковому задоволенню. При визначенні суми, в межах заявлених позовних вимог, суд погоджується з доводами представника відповідача , та не враховує суму витрат, підтверджених квитанціями, що містяться на а.п. 17 та становлять 459,02 грн., оскільки зазначені витрати фактично дублюють витрати, підтверджені квитанціями, що містяться на а.п.18. Крім того, при визначені розміру, суд враховує що надані квитанції на а.п. 18, 19, 20 , 23 є витратами за вісім місяців ( травень 2015, березень 2016, травень 2016 , жовтень 2017, листопад 2017 рік, грудень 2017 рік , січень 2018, березень 2018) , а за заначений період з відповідача на користь позивача вже було стягнуто за рішенням суду 1200 грн (150х8), які також підлягають вираховуванню як різниця з загальної суми, а тому вважає, що стягненню підлягають кошти у розмірі 664,63 грн, у відшкодування 50% понесених додаткових витрат позивачки на лікування дитини.

Доводи представника позивача щодо необхідності збільшення розміру аліментів з часу звернення позивачки з позовом до суду суперечать п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, атому до уваги судом не беруться.

Також суд вважає, що з відповідача у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 180, 182 - 184 СК України, ст. ст. ч.2 п.1 ст.141, ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає: АДРЕСА_2) до ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, що мешкає: Запорізька область, м.Гуляйполе, вул.Шевченка, 204) третя особа ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає Запорізька область, м.Гуляйполе, вул.Шевченка, 204) про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та збільшення розміру додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини та стягання 50% понесених витрат задовольнити часково

Змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2005 року у справі № 2-4052/2005 , що стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 211 грн гривень щомісячно на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму , встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та в подальшому стягувати з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, що мешкає: Запорізька область, м.Гуляйполе, вул.Шевченка, 204) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає: АДРЕСА_2) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі по 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Змінити розмір додаткових витрат на утримання дитини, встановлений рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2005 року у справі № 2-4052/2005 , що стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 150 грн гривень щомісячно на 850 грн., та в подальшому стягувати з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, що мешкає: Запорізька область, м.Гуляйполе, вул.Шевченка, 204) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає: АДРЕСА_2) додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 850 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття .

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, що мешкає: Запорізька область, м.Гуляйполе, вул.Шевченка, 204) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 що мешкає: АДРЕСА_2) кошти у розмірі 664,63 грн, у відшкодування 50% понесених додаткових витрат на лікування дитини.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, що мешкає: Запорізька область, м.Гуляйполе, вул.Шевченка, 204 судовий збір на користь держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: 6001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106) в розмірі 704,80 грн.

Повний текст рішення виготовлений 4 березня 2019 року. Повний текст рішення надіслати учасникам провадження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Суддя: Салтан Л.Г.