Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

5 серпня 2019 року

м. Ки

справа № 201/7171/16-ц

провадження № 61-11743св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача- адвокат Четкарьов Євген Юрійович,

відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»),

представник відповідача - адвокат Тузова Владислава Олександрівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2019 року у складі колегії суддів: Варенко О. П., Городничої В. С., Свистунової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про стягнення суми банківських вкладів, процентів за договорами банківських вкладів.

Позов мотивований тим, що 15 червня 2010 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір банківського вкладу № SAMDN1219 строком на 6 місяців, згідно з яким позивачем було внесено на депозитний рахунок 10 000 доларів США.

21 червня 2010 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір банківського вкладу № SAMDN6304 строком на 6 місяців, згідно з яким позивачем було внесено на депозитний рахунок 9 800 доларів США.

Вказував, що строки повернення відповідачем вкладів сплинули ще у грудні 2010 року, проте на його звернення йому було відмовлено у поверненні коштів за вказаними договорами з посиланням на припинення діяльності банку на території АРК і м. Севастополя у зв`язку з тимчасовою окупацією.

Вважав дії відповідача з відмови у видачі грошових коштів за договорами банківського вкладу протиправними та такими, що позбавляють його вільно розпоряджатися належними йому грошовими коштами.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором строкового банківського вкладу № SAMDN1219 від 15 червня 2010 року:

вклад у розмірі 10 000 доларів США, що становить 252 009,09 грн та проценти за період з 15 червня 2010 року по 30 квітня 2016 року в розмірі 5 366 доларів США, що становить 135 228,07 грн;

за договором строкового банківського вкладу № SAMDN6304 від 21 червня 2010 року вклад у розмірі 9 800 доларів США, що становить 246 968,89 грн та проценти за період з 21 червня 2010 року по 30 квітня 2016 року в розмірі 5 259 доларів США, що становить 132 531,57 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2018 року у складі судді Ткаченко Н. В. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення суми банківських вкладів, процентів за договорами банківських вкладів - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що представник позивача не довів, що за спірними договорами кошти було внесено на рахунки оскільки надані до суду фотокопії договорів, електронних ощадних книжок, квитанцій не можуть свідчити про дотримання письмової форми договорів банківського вкладу.

Отже, районний суд вважав, що позивачем не доведено своїх позовних вимог та непідтверджено наявності грошових коштів на відповідних банківських рахунках, відкритих на ім`я позивача в ПАТ КБ «ПриватБанк» на виконання умов договорів № SAMDN1219 від 15 червня 2010 року та № SAMDN6304 від 21 червня 2010 року.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2018 року скасовано і ухвалено нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (далі - АТ КБ «Приватбанк») про стягнення суми банківських вкладів, процентів по договорам банківських вкладів задоволено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ):

суму вкладу за договором строкового банківського вкладу № SAMDN1219 від 15 червня 2010 року в розмірі 10 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 252 009 (двісті п`ятдесят дві тисячі дев`ять) грн 09 коп;

суму відсотків за договором № SAMDN1219 від 15 червня 2010 року, нарахованих за період з 15 червня 2010 року по 30 квітня 2016 року в розмірі 5 366 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 135 228 (сто тридцять п`ять тисяч двісті двадцять вісім тисяч) грн 07 коп;

суму вкладу за договором строкового банківського вкладу № SAMDN6304 від 21 червня 2010 року в розмірі 9 800 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 246 968 (двісті сорок шість тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн 89 коп;

суму відсотків за договором строкового банківського вкладу № SAMDN6304 від 21 червня 2010 року, нарахованих за період з 15 червня 2010 року по 30 квітня 2016 року в розмірі 5 259 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 132 531 (сто тридцять дві тисячі п`ятсот тридцять одна) грн 57 коп.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» () в дохід держави судові витрати в розмірі 19 168,45 грн.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що відмовляючи повернути кошти, які належать ОСОБА_1 на праві власності, АТ КБ «ПриватБанк» порушив положення статей 525, 629 ЦК України та положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до статті 5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції.

На підставі статей 626, 628, 629, 1058, 1061 ЦК України, враховуючи надані позивачем оригінали ощадних книжок та квитанції про прийняття банком готівки на суму 10 000 доларів США та 9 800 доларів США, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова Дніпровського апеляційного суду є необґрунтованою та такою, що винесена внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що у АТ КБ «ПриватБанк» відсутня будь-яка інформація щодо наявності укладених договорів з кримськими клієнтами та відкритих депозитних рахунків, залишків грошових коштів на них, у зв`язку із окупацією Автономної Республіки Крим.

Вважає, що саме позивач повинен довести, що кошти дійсно перебувають на банківських рахунках на час розгляду справи судом та вони не були зняті (у тому числі - нараховані відсотки) позивачем до моменту припинення діяльності Кримської філії АТ КБ «ПриватБанк» на території Автономної Республіки Крим у 2014 році.

Стверджує, що наявність у ОСОБА_1 оригіналів ощадних книжок та квитанцій про прийняття банком готівки на суму 10 000 доларів США та 9 800 доларів США, копії яких були долучені судом до матеріалів справи, може свідчити лише про укладання між сторонами договорів банківського вкладу та факт внесення коштів на банківський рахунок.

Вважає, що апеляційним судом стягнуто судовий збір з грубим порушенням норм матеріального права та з порушенням норм Закону України «Про судовий збір» оскільки стягненню підлягала сума 6 890 грн, а апеляційний суд неправомірно стягнув суму 19 168,45 грн.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У вересні 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Четкарьов Є. Ю. подав відзив на касаційну скаргу, у якому зазначив, що доводи АТ КБ «ПриватБанк» про недоведеність існування договірних відносин є необґрунтованими, оскільки відкриття банківських рахунків облікування на них грошових коштів є обов`язком банку.

Вказує, що АТ КБ «ПриватБанк» не оспорював достовірність вказаних відомостей, що містяться у наданих ним квитанціях та ощадних картках, або факти їх видачі працівником банку.

Щодо закриття філій в Автономній Республіці Крим і неможливості здійснення банківської діяльності вважає, що ліквідація або припинення діяльності структурних підрозділів (філій, відділень) у будь-який спосіб не звільняє АТ КБ «ПриватБанк» від виконання обов`язків за укладеними і дійсними договорами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до паспорту серії НОМЕР_2 , виданого 2-м відділом Керчинського ГУГУ МВС України в Криму, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

15 червня 2010 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір банківського вкладу № SAMDN1219 строком на 6 місяців, згідно з яким ОСОБА_1 було внесено на депозитний рахунок 10 000 доларів США.

21 червня 2010 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір банківського вкладу № SAMDN6304 строком на 6 місяців, згідно з яким ОСОБА_1 було внесено на депозитний рахунок 9 800 доларів США.

Згідно із претензією від 16 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з вимогою про негайне повернення банківських вкладів.

Відповідно до відповіді на претензію від 31 березня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомив ОСОБА_1 про те, що на території Автономної Республіки Крим вимушено припинено діяльність банку та ним було подано до Російської Федерації претензію відповідно до Міжнародної конвенції про захист іноземних інвестицій.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15 червня 2010 року та 21 червня 2010 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір банківського вкладу № SAMDN1219 та № SAMDN6304 строком на 6 місяців, згідно з якими ОСОБА_1 було внесено на депозитний рахунок 10 000 доларів США та 9 800 доларів США відповідно. У зв`язку з тимчасовою окупацією АР Крим та недобросовісною та протиправною поведінкою, ПАТ КБ «ПриватБанк» не повернуло зазначені вклади позивачеві, що стало приводом для звернення до суду.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції надано правильну оцінку долучених до матеріалів справи документам, а саме: доказам про укладення договорів банківських вкладів та внесення на рахунки ПАТ «КБ «Приватбанк» грошових коштів. При цьому апеляційним судом правильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин та застосовано практику Європейського Суду з прав людини. Апеляційний суд зазначив, що відмовляючись повернути кошти, які знаходяться на банківському рахунку та належать на праві власності ОСОБА_1 , відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до статті 5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції.

Крім того, тимчасова окупація Автономної Республіки Крим та припинення діяльності АТ «КБ «Приватбанк» на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим не можуть бути підставою для невиконання узятих на себе згідно із договорами зобов`язань.

Доводи касаційної скарги про відсутність доказів про наявність грошових коштів на рахунках не беруться колегією суддів до уваги, оскільки у матеріалах справи містяться документи, які спростовують ці доводи та на які у своїх рішеннях посилався суд апеляційної інстанції.

Отож, оскаржувана постанова Дніпровського апеляційного суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ «КБ «Приватбанк» грошових коштів є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Щодо доводів касаційної скарги про неправомірне стягнення судового збору у розмірі 19 168,45 грн, такі підлягають задоволенню, а оскаржуване судове рішення у цій частині зміні.

Станом на 1 січня 2016 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1 378 грн.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, апеляційний суд помилково стягнув з АТ КБ «Приватбанк» в дохід держави судові витрати оскільки такі підлягали стягненню на користь ОСОБА_1 . Крім того, апеляційним судом неправильно визначено суму судового збору, що підлягає стягненню.

При поданні позовної заяви ОСОБА_1 сплачено 6 890 грн судового збору (а. с. 20).

Отже, постанову Дніпровського апеляційного суду в частині стягнення судового збору у розмірі 19 168,45 грн слід змінити та стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 6 890 грн.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2019 року в частині стягнення судового збору змінити. Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 6 890 (шість тисяч вісімсот дев`яносто) гривень.

В іншій частині постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк