Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/663/19
Провадження №2/433/527/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2019 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Яковлєвої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося нерозподіленим спадкове майно частка у квартирі, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві спільної сумісної власності без визначення розміру часток, належить їй та спадкодавцю. До складу квартири входять: А, а, а1 АДРЕСА_2 будинку, Б1 АДРЕСА_3 сарай, ПГ погріб, В сарай, Г гараж, Д убиральня, 1-2 огорожа, 3 водопровід. Заповіту складено не було. На дату смерті спадкодавця вона проживала з ним у спірній квартирі, тому, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, подала відповідну заяву до нотаріальної контори, на підставі якої було відкрито спадкову справу. Однак, при зверненні до нотаріальної контори з`ясувалося, що отримання свідоцтва про спадщину не можливо без припинення спільної сумісної власності на квартиру шляхом визначення розміру часток та встановлення спільної часткової власності та без оригіналу правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на квартиру. Визначити розмір часток можливо лише за згодою кожного з співвласників або в судовому порядку, що позбавляє її можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач Троїцька селищна рада Троїцького району Луганської області, в судове засідання свого представника не направили, надали відзив на позовну заяву, в якому просять розглянути справу у відсутність представника та не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом було встановлено, що факт смерті ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №65 від 29.05.2014 року (а.с. 5).

Факт родинних відносин між позивачем та її померлим чоловіком ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 17.12.1971 (а.с. 18).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося нерозподіленим спадкове майно частка у квартирі, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві спільної сумісної власності без визначення розміру часток, належить їй та спадкодавцю, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 7).

До складу квартири АДРЕСА_4 входять: А, а, а1 квартира АДРЕСА_5 житловому будинку, Б1/ АДРЕСА_3 сарай, ПГ погріб, В сарай, Г гараж, Д убиральня, 1-2 огорожа, 3 водопровід, що підтверджується копією технічного паспорту (а.с. 10-14).

Позивач зазначає, що на дату смерті спадкодавця вона проживала з ним у спірній квартирі, тому, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, подала відповідну заяву до нотаріальної контори, на підставі якої було відкрито спадкову справу. Однак, при зверненні до нотаріальної контори з`ясувалося, що отримання свідоцтва про спадщину не можливо без припинення спільної сумісної власності на квартиру шляхом визначення розміру часток та встановлення спільної часткової власності та без оригіналу правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на квартиру. Визначити розмір часток можливо лише за згодою кожного з співвласників або в судовому порядку, що позбавляє її можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, її права підлягають судовому захисту.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 76-81, 259, 263-265, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області (вул. Центральна, б. 69, смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, ) про визнання права власності задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на:

-квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: А, а, а1 квартира в житловому будинку, Б1/2 сарай, ПГ погріб, В сарай, Г гараж, Д убиральня, 1-2 огорожа, 3 водопровід.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя О.І. Суський

09.10.19