КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/5642/2019 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

6 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 квітня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_4 про визнання поруки припиненою,

в с т а н о в и в:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк»відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, 28 лютого 2019 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров В.В., через представника за довіреністю Сидоренко Н.М., подав апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначив, що у травні 2016 року представником банку було подано апеляційну скаргу на рішення суду, проте ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2016 року її визнано неподаною та повернуто позивачу. Повторне звернення з апеляційною скаргою зумовлене тим, що під час проведення інвентаризації та після ознайомлення з матеріалами справи було виявлено, що оскаржуваним рішенням банку відмовлено у задоволенні позову та відсутні докази отримання копії ухвали апеляційного суду.

Однак апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження з наступних підстав.

Згідно із вимогами частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положеннями частин 1, 3 статті 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від суду вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийнятті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде обмеженою, оскільки сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Поновлення процесуального строку зі спливом зазначеного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У статті 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року була подана 28 лютого 2019 року, тобто більше ніж через 2 роки та 10 місяців після ухвалення цього судового рішення.

Матеріалами справи достовірно установлено, що ПАТ «Дельта Банк» було обізнане про існування даного судового провадження, оскільки його представники, зокрема й представник за довіреністю Стрикаль С.В. приймав активну участь у судових засіданнях, знайомився зі справою, подавав заяви, клопотання та докази, був присутній під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення, отримав копію його повного тексту 27 квітня 2016 року, а також 4 травня 2016 року звернувся з апеляційною скаргою, яка ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2016 року була визнана неподаною та повернута у зв'язку із несплатою судового збору.

Згідно із супровідним листом Апеляційного суду м. Києва, копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з додатками було направлено на адресу ПАТ «Дельта Банк» та відмінну адресу його представника Стрикаля С.В. 8 червня 2016 року.

Крім того, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2016 року було оприлюднено 14 червня 2016 року, а відтак, з урахуванням положень частини 1 статті 4 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень», з цієї дати було відкритим для безоплатного цілодобового доступу, у зв'язку з чим позивач мав реальну можливість ознайомитися з його змістом та повторно подати апеляційну скаргу.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» мало здійснювати розумні кроки щодо виконання обов'язків по захисту своїх інтересів у суді протягом розгляду справи, про яку йому було відомо, та бути обізнаним про її рух. Аргументів про існування обставин непереборної сили в апеляційній скарзі не наведено.

Оскільки апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В, подана після спливу одного року з дня ухвалення рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 квітня 2016 року і в ній не зазначено виключних випадків, передбачених частиною 3 статті 394 ЦПК України, для поновлення строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження у даній справі слід відмовити.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 6 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352ск18).

Керуючись статтями 352, 354, 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк»Кадирова Владислава Володимировича на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 квітня 2016 року відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами, якщо такі подавалися. Копію апеляційної скарги залишити у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя Н.В. Ігнатченко