Справа № 237/3103/19
Провадження № 2-о/237/413/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11.09.19 року м. Курахове

Мар`їнський районний суду Донецької області у складі:

головуючого судді Лінчанського С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

за участю представника зацікавленої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Курахове заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту проживання особи на території України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з заявою про встановлення факту проживання особи на території України. Заява мотивована тим, що міграційною службою не встановлена її приналежність до громадянства будь-якої держави.

У судове засідання представник заявника не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

У судове засідання з`явився представник заінтересованої особи, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 05.01.1982 року, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тбілісі, Грузія.

Заявниця вказує, що в 1989 році разом з батьками переїхала проживати в м. Мар`їнка Донецької області. Згодом у 1990 році переїхали до м. Марганець Дніпропетровської області.

Відповідно до довідки Навчально-виховного комплексу «Ліцей-спеціальна загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 10» від 20.11.2018 року за № 417, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно навчалась в середній школі № 10 м. Марганця Дніпропетровської області з 1990 року. У 1997 року закінчила середню школу № 10 та отримала свідоцтво про неповну загальну середню освіту НГ СС НОМЕР_2 .

Копія свідоцтва НГ СС № 009228 видана 13.06.1997 року на ім`я ОСОБА_2 наявна в матеріалах справи.

В 2009 році ОСОБА_2 повернулась в м. Мар`їнка Донецької області, де мешкає по теперешній час.

В 2018 році заявниця звернулась до органів державної влади з питання видачі паспорта громадянина України для свої доньки, однак довідалась, що в Міграційній службі не встановлено її належності до громадянства будь-якої держави.

Відповідно до положень ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293, ч. 2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, встановлення факту, що має юридичне значення залежить від мети, яка повинна мати правовий сенс і як наслідок, створювати для заявника будь-які правові наслідки.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України «Про громадянствоУкраїни» та Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215/2001, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянствоУкраїни» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року.

Виходячи із змісту п.7 Порядку, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року. (Аналогічна позиція викладена в Постанові ВС від 30.01.2019 року по справі № 534/1169/17)

Встановивши всі обставини справи та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання заявника ОСОБА_2 на території України станом на 24.08.1991 року.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, беручи до уваги, що рішення суду про встановлення такого факту є підставою для встановлення належності заявника до громадянства України та документування паспортом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259, 263, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 24 серпня 1991 р. включно.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 11.09.19 року