ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року м. Чернівці

справа № 727/6030/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Перепелюк І.Б.

секретаря Ковальчук Н.О.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Лунгу Ірини Олександрівни

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідач Головне територіальне управління юстиції у Чернівецькій області, Чернівецька міська рада, ОСОБА_4

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23 липня 2019 року, головуючий у першій інстанції Нестеренко Є.В.

встановив:

ОСОБА_1 у червні 2018 року звернулося до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, Чернівецької міської ради, ОСОБА_4 про визнання рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно незаконним та скасування в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень запису про державну реєстрацію права власності

Справа №727/6030/18 Головуючий у 1 інстанції Нестеренко Є.В.

Провадження №22-ц/822/952/19 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Зазначала, що державним реєстратором Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Товарницькою А.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 17993865 від 15 грудня 2014 року державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок літ.Б по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01).

Зазначала, що право власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ.Б по АДРЕСА_1 вже зареєстровано Чернівецьким комунальним бюро технічної інвентаризації в Реєстрі прав за порядковим номером об`єкта нерухомого майна 16580856.

Крім того, державним реєстратором Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Товарницькою А.А. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок літ.Б по АДРЕСА_1 загальною площею 86,6 кв.м, що не відповідає договору між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 купівлі-продажу житлового будинку літ.Б по АДРЕСА_1 загальною площею 86,1 кв.м, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Новосельської І.Л. 25 червня 2007 року.

ОСОБА_1 посилалась на порушення права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , наявність спору з приводу здійснення ОСОБА_4 самочинної реконструкції тамбуру до житлового будинку на суміжній земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Просила визнати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Товарницької А.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 17993865 від 15 грудня 2014 року державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ.Б по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01) протиправним та скасувати.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень записи про державну реєстрацію права та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) про державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ.Б по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01).

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 липня 2019 року позов задоволено, постановлено визнати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Товарницької А.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 17993865 від 15 грудня 2014 року державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ.Б по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01) протиправним та скасувати.

Зобов`язано державного реєстратора відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради скасувати в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень записи про державну реєстрацію права та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) про державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ.Б по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, Чернівецької міської ради, ОСОБА_4 про визнання рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно незаконним та скасування в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень запису про державну реєстрацію права власності відмовити.

Зазначає про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, не набуття ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 на час прийняття державним реєстратором Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Товарницької А.А. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 17993865 від 15 грудня 2014 року державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ.Б по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01); відмову у позові виконавчого комітету Шевченківської районної ради м.Чернівці, ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Чернівецької міської ради до ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва та усунення перешкод у користування земельною ділянкою рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 7 серпня 2013 року.

Посилається на порушення норм процесуального права, не вирішення судом першої інстанції питання про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, співвласників земельної ділянки по АДРЕСА_2 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; вирішення питання про розподіл судових витрат за відсутністю вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, Чернівецької міської ради, ОСОБА_4 про визнання рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно незаконним та скасування в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень запису про державну реєстрацію права, суд першої керувався положеннями ч.1 ст.4, п.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме мано та їх обтяжень», ч.2 ст.331, ч.1 ст.376 ЦК України та вважав, що підлягає захисту право ОСОБА_1 у обраний нею спосіб.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про встановлення здійснення ОСОБА_4 самочинної реконструкції тамбура житлового будинку АДРЕСА_1 із збільшенням загальної площі житлового будинку з 86,1 кв.м до 86,6 кв.м, не набуття ОСОБА_4 права власності на об`єкт самочинного будівництва, відсутність у державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Товарницькою А.А. підстав для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 17993865 від 15 грудня 2014 року права власності ОСОБА_4 на житловий будинок літ.Б по АДРЕСА_1 загальною площею 86,6 кв.м (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01).

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Встановлено вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_4 договору купівлі-продажу житлового будинку літ.Б по АДРЕСА_1 загальною площею 86,1 кв.м, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Новосельською І.Л. 25 червня 2007 року.

Державним реєстратором Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Товарницькою А.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 17993865 від 15 грудня 2014 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок літ.Б по АДРЕСА_1 загальною площею 86,6 кв.м (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01).

Здійснено запис у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень про державну реєстрацію права та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) про державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ.Б по АДРЕСА_1 загальною площею 86,6 кв.м (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01).

За змістом ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову

При цьому згідно зі п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Відповідно до правил, встановлених п. 3 ч.2 ст.197 ЦПК України, суд заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них.

За змістом абз1, 4 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.

Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є визнати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Товарницької А.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 17993865 від 15 грудня 2014 року державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ.Б по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01) протиправним та скасування в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень записи про державну реєстрацію права та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) про державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ.Б по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01).

Обставинами, якими ОСОБА_1 обгрунтовувала позовні вимоги, зазначало порушення права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , наявність спору з приводу здійснення ОСОБА_4 самочинної реконструкції тамбуру до житлового будинку на суміжній земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Отже, ОСОБА_1 пов`язувався захист прав та охоронюваного законного інтересу із правовідносинами між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з користування суміжними земельними ділянками.

Встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , Чернівецької міської ради про визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним, державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним скасовано рішення 29 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання від 26 червня 2008 року №615 в частині передачі у спільну сумісну власність ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 земельної ділянки цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0447 га, що розташована по АДРЕСА_2 , визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЕ №348744, виданий ОСОБА_1 управлінням земельних ресурсів у м.Чернівці 3 вересня 2008 року.

За таких обставин ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не набуто право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 на час прийняття державним реєстратором Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Товарницької А.А. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 17993865 від 15 грудня 2014 року, яке оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

У рішенні Конституційного суду України №18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.3 ст.16 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

За змістом ч.1 та 2 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно із ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами та доповненнями) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

На підставі ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або ос пореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішення такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18).

Разом з тим обраний ОСОБА_1 спосіб захисту у вигляді визнання рішення державного реєстратора державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Товарницької А.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 17993865 від 15 грудня 2014 року державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ.Б по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01) протиправним та скасування у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень записи про державну реєстрацію права та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) про державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ.Б по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01) не має наслідком зміни права ОСОБА_1 користування суміжною земельною ділянкою по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 , звертаючись до суду, у позові не зазначала у чому полягає порушення права останньої користування суміжною земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , на захист якого звернулася з позовом про визнання рішення державного реєстратора державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Товарницької А.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 17993865 від 15 грудня 2014 року та скасування у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень записи про державну реєстрацію права та їх обтяжень ( з відкриттям розділу).

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для захисту права ОСОБА_1 у обраний нею спосіб шляхом визнання рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Товарницької А.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 17993865 від 15 грудня 2014 року протиправним та скасування у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень записи про державну реєстрацію права та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) про державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ.Б по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01) на порушення норм матеріального права.

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Тому рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23 липня 2019 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Водночас не залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не є підставою для скасування судового рішення.

Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (п. п. 11, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

Зміст рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23 липня 2019 року не містить висновки про права та обов`язки ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Правовий статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, визначений ст.53 ЦПК України, такі особи можуть вступити у справу чи бути залучені до участі у справі, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін.

Наслідки незалучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, визначені ч.2 ст.54 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п..4 ч.1ст.376 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23 липня 2019 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, Чернівецької міської ради, ОСОБА_4 про визнання рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно незаконним та скасування в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень запису про державну реєстрацію права власності відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 6 жовтня 2019 року.

Головуючий - підпис (Половінкіна Н.Ю.)

Судді - підписи (Кулянда М.І., Перепелюк І.Б.)

З оригіналом згідно: