н/п 2/490/3264/2019
Справа 490/7410/19

Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

11 жовтня 2019 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої особи,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила визнати таким, що відмова ОСОБА_2 на виїзд за кордон неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безпідставним; надати дозвіл матері ОСОБА_1 , без згоди батька ОСОБА_2 , для тимчасового виїзду за кордон Україна-Польща неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у проміжку часу з 26.09.2019 року-20.10.2019 року.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.п. 4,5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак вказані вимоги не виконані.

Згідно з Законом "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" № 2475-VIII від 03.07.2018 р., той з батьків, з ким проживає дитина і який не перешкоджає другому з батьків бачитися з дитиною, зможе виїхати з нею за кордон на термін до місяця без нотаріальної згоди іншого, якщо має рішення суду або органу опіки і піклування, яким підтверджено, що дитина проживає з ним. Таке рішення треба буде показати прикордонникам при виїзді.

Окрім того, один з батьків, хто вивозить дитину, обов`язково має повідомити про виїзд рекомендованим листом другого з батьків, у разі наявності інформації про місце проживання другого з батьків, якщо той не ухиляється від сплати аліментів та належно виконує батьківські обов`язки.

Згідно з Законом "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" № 2475-VIII від 03.07.2018 р. на термін більше одного місяця можна виїхати за кордон без згоди другого з батьків, якщо останній має заборгованість зі сплати аліментів, розмір якої перевищує у сумі сплати аліментів за 4 місяці та 3 місяці, якщо дитина є тяжкохворою або з інвалідністю (у цьому випадку ще потрібно мати довідку, що підтверджує хворобу чи інвалідність), та необхідно пред`явити довідку, видану органом ДВС чи приватним виконавцем, про наявність заборгованості зі сплати аліментів.

У всіх інших випадках нотаріально посвідчена згода необхідна.

За позицією Верховного Суду тимчасовий виїзд дитини за кордон передбачений на підставі рішення суду, має відповідати найкращим інтересам дитини, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 712/10623/17 (провадження № 14-244цс18).

При цьому, Суд вказав, що незазначення позивачем конкретної адреси місця перебування дитини та ненадання доказів на підтвердження повернення дитини на територію України виключає можливість встановити обов`язкові обставини, а саме: чи буде такий дозвіл відповідати найкращим інтересам дитини.

ВС зауважив, що сама по собі можливість поїздки за кордон не є безумовним свідченням того, що така поїздка відповідає найкращим інтересам дитини, оскільки істотне значення має країна поїздки, мета такої поїздки та період поїздки.

Надання дозволу на виїзд дитини за кордон без зазначення конкретної адреси місця перебування дитини за межами України та не надання доказів на підтвердження повернення дитини на територію України створить ситуацію правової невизначеності та непрогнозованості (постанова від 03.07.2019 у справі № 643/1090/17).

За такого, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги з врахуванням вищезазначеного.

Окрім того, позивач не посилається та не надає докази, які б свідчили про те, що вона зверталася до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, а відповідач відмовив у наданні такої згоди, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду, на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що передбачено ч.5 ст.177 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

До позовної заяви долучається оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору за кожну вимогу окремо.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем пред`явлено вимоги про визнання відмови безпідставною та надання дозволу на виїзд за кордон. Однак, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. за одну з вимог.

За такого, позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України, суддя,-

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої особи - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції з наданням відповідних документів та сплати судового збору.

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова