Провадження № 2/686/3741/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Сікорі Ю.В.

з участю позивача ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» про визнання протиправними рішення та нарахування заборгованості за надані послуги і відшкодування шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до МКП «Хмельницькводоканал» про визнання рішення таким, що суперечить чинним Правилам, про визнання нарахування заборгованості за водопостачання і водовідведення в розмірі 605 грн. 14 коп. з 1 червня 2018 року таким, що не відповідає чинному законодавству, про стягнення матеріальних збитків в розмірі 792 грн. 80 коп. та моральних збитків в розмірі 1000 грн., посилаючись на безпідставність нарахування боргу за водопостачання в сумі 1028 грн. та водовідведення в сумі 1531 грн. 23 коп., про який він дізнався 28 січня 2019 року. Крім того, позивач звертає увагу суду на несправність лічильного механізму, яка виникла через незадовільний ремонт та неякісну його повірку.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на його необгрунтованість .

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 22 ч. ч. 1 та 2 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до вимог ст. 23 ч. ч. 1 та 2 п. 2 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до вимог ст. 23 ч. 3 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Однак, позивачем не надано суду доказів про заподіяння йому матеріальних збитків в розмірі 792 грн. 80 коп. та моральних збитків в розмірі 1000 грн., про незаконність нарахування заборгованості за водопостачання і водовідведення в розмірі 605 грн. 14 коп. з 1 червня 2018 року.

Крім того, позивачем не надано суду рішення, яке він просить визнати таким, що суперечить чинним Правилам. Також, в позовній заяві не зазначено його номер та дату винесення.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166 ч. 1, 1167 ЦК України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» про визнання рішення таким, що суперечить чинним Правилам, про визнання нарахування заборгованості за водопостачання і водовідведення в розмірі 605 грн. 14 коп. з 1 червня 2018 року таким, що не відповідає чинному законодавству, про стягнення матеріальних збитків в розмірі 792 грн. 80 коп. та моральних збитків в розмірі 1000 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

09.10.2019