Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/869/2019

Справа № 229/3803/19

23 вересня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючої судді Лебеженко В.О.,

за участю секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі м.Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області; третя особа: Приватний нотаріус Ясинуватського районного нотаріального округу про продовження строку на прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

До Дружківського міського суду Донецької області звернувся позивач до відповідача - Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про продовження строку на прийняття спадщини (згідно ст.ст.549-550 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.). В позовній заяві просить: продовжити йому строк на прийняття спадщини від його батька ОСОБА_2 до місяців.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 . Після смерті померлого залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку. Родинний зв`язок з померлим підтверджується його свідоцтвом про народження. 07 січня 1988 року померлим був складений заповіт, відповідно до якого, він є єдиним спадкоємцем усього майна померлого та має право на спадкування майна його батька. Спадкодавець на момент смерті проживав разом з дружиною - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Належний строк для прийняття спадщини ним був пропущений у зв`язку з тим, що на момент смерті батько та він не проживали разом. Про наявність заповіту він не знав, та його ніхто не повідомляв. Про порядок прийняття спадщини він не знав та у законодавстві не обізнаний. Крім того, після смерті батька, він мав особисті життєві труднощі, проживав багато років на території проведення АТО, та він є внутрішньо переміщеною особою. Його будинок було пошкоджено, що зайняло багато часу на ремонтні роботи. Він звернувся до сільради де йому було роз`яснено про порядок прийняття спадщини. 13 лютого 2019 року він звернувся до нотаріуса з цього приводу, яким йому було повідомлено про пропущений строк на прийняття спадщини та надано письмову відмову у вчиненні нотаріальних дій.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву про можливий розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права суд дійшов до таких висновків.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 , що підтверджено його свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки секретаря Первомайської сільської ради Ясинуватського району, Донецької області, за життя ОСОБА_2 , належав житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно даних погосподарських книг Пермоайської сільської ради та в якому він мешкав по день смерті (а.с.10,12).

Згідно заповіту від 07 січня 1988 року, ОСОБА_2 , заповідає ОСОБА_1 , все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого не складалось, та взагалі все, що буде належати йому на день смерті і на що по закону він буде мати право, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Первомайської сільської ради Ясинуватського району, Донецької області, зареєстрований в реєстрі №1 (а.с.15).

Постановою приватного нотаріуса від 13 лютого 2019 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 не вчинив дій передбачених ст.549 ЦК 1969 року у визначений законом строк (а.с.22).

Відповідно до частин 4-5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 2 вересня 1993 року "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Статею 534 ЦК УРСР, визначено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його ( не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Частина 1 статті 550 ЦК Української РСР встановлює, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Передбачений ст. 549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.

Однак, як встановлено судом, спадщину після смерті ОСОБА_2 інші спадкоємці не приймали.

Судом було встановлено, що позивач не подавав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк з поважних причин, оскільки не проживав з батьком за однією адресою. Про заповіт дізнався лише на початку 2019 року. При цьому, після смерті батька, позивач мав особисті життєві труднощі, проживав багато років на території проведення АТО, та він є внутрішньо переміщеною особою. Його будинок було пошкоджено, що зайняло багато часу на ремонтні роботи.

Крім того, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , а саме з 13 червня 1995 року та по теперішній час, жоден із заінтересованих осіб не цікавився спадковим майном, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 та не оформив спадщину. Водночас держава в особі територіальної громади зобов`язана забезпечити належне правове регулювання відносин по виявлення не прийнятої спадщини і відповідальна по охороні спадкового майна, однак як встановлено із матеріалів справи будь-яких дій по виконанню вказаних вище зобов`язань здійснено не було.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 з поважних причин пропустив шестимісячний строк для подачі до держнотконтори заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2 , спадщина, що відкрилась у 1995 році ніким не прийнята, інших спадкоємців немає, тому є підстави для продовження позивачу строку для прийняття спадщини.

Керуючись частинами 4-5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року, ст. 524, 529, 549, 534, 549 - 550 ЦК УРСР (від 18 липня 1963 року), ст. 2, 4, 10-13, 81 - 82, 198, 200, 206, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області; третя особа: Приватний нотаріус Ясинуватського районного нотаріального округу про продовження строку на прийняття спадщини, - задовольнити у повному обсязі.

Продовжити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Первомайське, Ясинуватського району, Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), строк на 6 (шість) місяців для прийняття спадщини після смерті його батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюючи строк з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті 23 вересня 2019 року.

Повний текст судового рішення складено 03 жовтня 2019 року.

Суддя: В.О.Лебеженко