Номер провадження: 22-з/813/280/19
Номер справи місцевого суду: 496/1384/17
Головуючий у першій інстанції Трушина О.І.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Черевка П.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду по цивільній справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11 травня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (третя особа - державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори Сальнікова Зоя Василівна) про визнання недійсними довіреності та договору дарування,

встановив:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з позовом, який було уточнено до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори Сальнікова З.В. про визнання недійсними довіреності та договору дарування.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 13 травня 2017 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено частково. Накладено арешт на 70/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , згідно договору-дарування від 19 лютого 2016 року.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11 травня 2018 року позов ОСОБА_1 було залишено без задоволення. Заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на 70/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вжиті ухвалою суду від 13 травня 2017 року, скасовано.

Вказане рішення суду оскаржене у апеляційному порядку ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції, 08 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 подав заяву про відвід суддів Одеського апеляційного суду у складі Погорєлової С.О., Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М. з підстав існування обставин, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів, а саме: на думку заявника, вказаний склад суддів не буде здійснювати належне правосуддя, оскільки колегія суддів по початку розгляду справи по суті вже сформувала свою думку по справі, та, крім цього, у діях складу суду вбачається упередженість.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів визнано необґрунтованою.

Апеляційне провадження у справі зупинено і передано справу до канцелярії суду для визначення судді щодо вирішення питання про відвід суддів в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України

10 жовтня 2019 року згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 жовтня 2019 року в Одеському апеляційному суді для вирішення питання про відвід колегії суддів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (третя особа - державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори Сальнікова Зоя Василівна) про визнання недійсними довіреності та договору дарування був визначений склад колегії суддів у складі головуючого судді - доповідача Черевка П.М.

Розглянувши заявлене клопотання, суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі.

У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України (визначення складу суду). Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи (ч. ч. 1-3, 7, 8 ст. 40 ЦПК України).

Зі змісту заяви про відвід судді вбачається, що основною підставою для відводу колегії суддів є можлива упередженість та необ`єктивність колегії суддів, існуючу «апріорі» через нібито сформовану колегією суддів по початку розгляду справи по суті думку по справі. Однак на підтвердження вказаних обставин заявником не надано жодного належного та допустимого доказу. Необґрунтованим є також викладене у заяві про відвід суддів твердження про те, що в діях складу суду вбачається упередженість, оскільки ОСОБА_1 не наведеного жодного доказу, на підставі якого можна було б зробити висновок про нібито упередженість колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі Погорєлової С.О., Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М. при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Враховуючи наведене і приймаючи до уваги, що заявник засновує свою заяву про упередженість та необ`єктивність колегії суддів на припущеннях, які не можуть бути підставою для відводу колегії суддів, а дійсних обставин для задоволення відводу або самовідводу не встановлено, жодних інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність підстав для відводу колегії суддів Конон О. І. не наведено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені підстави для відводу колегії суддів не ґрунтуються на законі, є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі Погорєлової С.О., Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М. по цивільній справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11 травня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (третя особа - державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори Сальнікова Зоя Василівна) про визнання недійсними довіреності та договору дарування - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду П.М. Черевко