Справа № 462/7215/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 березня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою № 89 в будинку № 174 по вул. Кульпарківській в м. Львові. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 є співвласниками вказаної квартири, на підставі свідоцтва про право власності на квартиру. Окрім них у квартирі зареєстровані та проживають його син ОСОБА_7 Крім того, у вказаній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_5 його внучка, яка проживала у ній в 2001 році, проте з 2014 року вона забрала усі свої речі та добровільно залишила спірну квартиру. Де вона проживає йому не відомо, оскільки ніхто з їх сімї не підтримує з нею звязку. Всі витрати по оплаті комунальних послуг несе він та треті особи. Перешкод у користуванні житлом відповідачці ніхто не чинив. Враховуючи, що відповідач тривалий час, без поважних причин не проживає в спірній квартирі, місце її проживання невідоме, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28 грудня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.11).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, при цьому, доповнила, що відповідач без поважних причин відсутня у спірній квартирі з 2014 року, речей її немає, перешкод у користуванні житловим приміщенням їй ніхто не чинив. Погоджується на ухвалення заочного рішення. Просить позов задовольнити.

Відповідач, яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, в судове засідання повторно не зявилася, причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву не подала.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Зміст права власності, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, складає право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ч. 1 ст. 319 ЦК України.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_4, третім особам: ОСОБА_6 та ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру № 25094 від 01.08.1994 року (а.с.4).

Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописки ЛКП «Скнилівок» 3721 від 05.11.2018 року, в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано пять осіб, а саме: позивач ОСОБА_4, ОСОБА_6 дружина, ОСОБА_7 син, ОСОБА_8- дочка і відповідач ОСОБА_5 - внучка (а.с.5).

Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_5 не проживає за адресою місця реєстрації з 2014 року, що підтверджується актом ЛКП «Скнилівок» від 07.11.2018 року (а.с.6).

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 - товаришка ОСОБА_6, пояснила, що відповідач ОСОБА_5 є внучкою ОСОБА_6, підтвердила той факт, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації, протягом 5-6 років не підтримує відносин ні з бабою, ні з дідом, вона добровільно залишила житло і пішла жити до хлопця. Відповідач взагалі не приходила, не цікавилась житлом, не сплачувала комунальних послуг.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що ОСОБА_5 її подруга, знайомі 6 років, однак впродовж пяти років не контактують, відповідач почала зустрічатися зі старшим хлопцем, з яким почала проживати. В квартирі по вул. Кульпарківська, 174 у м. Львові протягом 5-6 років не проживає, добровільно залишила місце реєстрації. Вона з відповідачкою спілкувалася півтора роки тому по скайпу і на той час вона проживала в м. Києві.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, враховуючи досліджені судом письмові докази, покази свідків та пояснення позивача суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_5 не проживає у спірній квартирі 2014 року та добровільно залишила таку.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач ОСОБА_5 відсутня за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 і не проживає в цьому житлі понад один рік, в судовому засіданні не встановлено поважності причини її відсутності чи наявність домовленості між нею і власниками житла щодо порядку користування квартирою, а тому ОСОБА_5 слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою № 89 в будинку № 174 по вул. Кульпарківській в м. Львові.

Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 704,80 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 280-283 ЦПК України, ст.150 ЖК України, ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою № 89 в будинку № 174 по вул. Кульпарківській в м. Львові.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 судовий збір на користь держави в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне заочне рішення суду складено 06 березня 2019 року.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз