ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3497/19 Справа № 183/2247/18 Суддя у 1-й інстанції - Городецький Д. І. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Агро Феликс на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року у справі за позовом фермерського господарства Дар до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю Агро Феликс про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агро Феликс до фермерського господарства Дар, ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2017 року фермерське господарство Дар (далі - ФГ Дар) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю Агро Феликс (далі ТОВ Агро Феликс) про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Вказували, що 01 вересня 2007 року між ФГ Дар і ОСОБА_1 укладений договір оренди земельної ділянки №185, відповідно до якого остання передала, а ФГ Дар прийняло на умовах оренди земельну ділянку площею 5,02 га, кадастровий номер :01:029:0031, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Зазначали, що вказаний договір був посвідчений у Попасненській сільській раді Новомосковського району, про що у Книзі реєстрації договорів оренди землі зроблений запис від 10 жовтня 2007 року за №1081 та зареєстрований в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру ДЗК, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 12 серпня 2009 року за №04-09-126-04339. У відповідності до п.3.1 договору оренди, договір укладено сторонами на строк 15 (п'ятнадцять) років з моменту державної реєстрації. Таким чином, термін дії договору оренди землі становить до 12 серпня 2024 року.

Вказували також, що 18 квітня 2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їм стало відомо, що 12 червня 2017 року ОСОБА_1, незважаючи на триваючи орендні відносини із ФГ Дар, уклала договір оренди земельної ділянки №АФ-211/24 щодо земельної ділянки, кадастровий номер :01:027:0386 з ТОВ Агро Феликс, який зареєстрований державним реєстратором відповідно до рішення індексний номер 35769378 від 20 червня 2017 року, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено запис про інше речове право за № 21006739.

Посилаючись на те, що договір оренди земельної ділянки від 12 червня 2017 року порушує їх права на користування спірною земельною ділянкою, ФГ Дар просили суд визнати недійсним договір оренди землі №АФ-211/24 від 12 червня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро Феликс», зареєстрований на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 35769378 від 20 червня 2017 року, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено запис про інше речове право за №21006739.

У травні 2018 року ТОВ «Агро Феликс» звернулося до суду з зустрічним позовом до ФГ Дар, ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, в якому посилалось на те, що укладений 01 вересня 2007 року між ФГ «Дар» і ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки №185 не містить істотних умов, передбачених ст.15 Закону України «Про оренду землі», а саме: індексація орендної плати, форма платежу, порядок внесення і перегляду орендної плати (абзац 3 ч.1 ст.15 Закону); умови і строки передачі земельної ділянки орендарю (абзац 6 ч.1 ст.15 Закону); визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини (абзац 9 ч.1 ст.15 Закону).

Крім того, вказували, що між ФГ «Дар» та ОСОБА_1 не було підписано акт приймання-передачі об'єкта оренди - земельної ділянки, що суперечить положенням ст.17 Закону України «Про оренду землі».

Посилаючись на вказані обставини в зустрічній позовній заяві ТОВ «Агро Феликс» просило суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки №185, укладений 01 вересня 2007 року між ФГ «Дар» і ОСОБА_1, зареєстрований в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру ДЗК, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 03 серпня 2009 року за №04-10-126-04339.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року позовні вимоги ФГ Дар задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі №АФ-211/24 від 12 червня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «Агро Феликс», відповідно до якого ОСОБА_1 передала, а ТОВ «Агро Феликс» прийняло на умовах оренди земельну ділянку площею 5,02 га, кадастровий номер :01:029:0031, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, який зареєстрований державним реєстратором відповідно до рішення індексний номер 35769378 від 20 червня 2017 року, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено запис про інше речове право за № 21006739.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Агро Феликс» до ФГ «Дар», ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агро Феликс», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким в задоволенні первісних позовних вимог відмовити та задовольнити зустрічні позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не визначено, яким саме положенням ст.ст.203,215 ЦК України не відповідає договір оренди земельної ділянки від 12 червня 2017 року; ТОВ Агро Феликс використовує отриману в оренду земельну ділянку та сплачує орендну плату; права ТОВ Агро Феликс є порушеними, оскільки на момент укладення оспорюваного договору оренди землі №АФ-211/24 ТОВ Агро Феликс не володіло інформацією про те, що раніше вже укладено договір оренди цієї земельної ділянки, у державного реєстратора також не виникало питань з державної реєстрації договору від 12 червня 2017 року.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 01 вересня 2007 року між ФГ «Дар» і ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки №185, відповідно до якого остання передала, а ФГ «Дар» прийняло на умовах оренди земельну ділянку площею 5,02 га, кадастровий номер :01:029:0031, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Вказаний договір посвідчений у Попасненській сільській раді Новомосковського району, про що у Книзі реєстрації договорів оренди землі зроблений запис від 10 жовтня 2007 року за №1081 та зареєстрований в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру ДЗК, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 12 серпня 2009 року за №04-09-126-04339.

У відповідності до п.3.1 договору оренди, договір укладено сторонами на строк 15 (п'ятнадцять) років з моменту державної реєстрації. Таким чином, термін дії договору оренди землі становить до 12 серпня 2024 року.

Судом першої інстанції також встановлено, що 12 червня 2017 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Агро Фелікс» укладений договір оренди земельної ділянки №АФ-211/24, відповідно до якого ОСОБА_1 передала на умовах оренди ТОВ «Агро Фелікс» земельну ділянку площею 5,02 га, кадастровий номер :01:029:0031, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, договір зареєстрований державним реєстратором відповідно до рішення індексний номер 35769378 від 20 червня 2017 року, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено запис про інше речове право за №21006739.

Задовольняючи первісні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ФГ «Дар» станом на дату укладення оспорюваного договору оренди землі мало право користування земельною ділянкою на умовах оренди, відповідачі не мали права укладати між собою договір оренди землі, в звязку з чим договір оренди землі №АФ-211/24, укладений 12 червня 2017 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Агро Феликс», належить визнати недійсним, оскільки він не відповідає вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства та порушує право позивача ФГ Дар, як орендаря.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Агро Феликс» не було стороною договору оренди землі, укладеного 01 вересня 2007 року між ФГ «Дар» і ОСОБА_1, та не мало жодних прав щодо спірної земельної ділянки станом на дату укладення оскаржуваного договору, тому зазначений договір жодним чином не порушує прав, свобод чи законних інтересів ТОВ «Агро Феликс».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, чинним законодавством визначено, що договір (зокрема його частина) може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 631 ЦК України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Чинність цього Договору припиняється внаслідок, зокрема, - закінчення строку, на який його було укладено, достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

Приписи статті 629 ЦК України визначають, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У силу вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону та договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом з достовірністю встановлено, та не оспорюється сторонами, що під час дії попереднього договору оренди землі було укладеного новий договір оренди землі щодо однієї і тієї ж земельної ділянки.

Ст.13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ст.93 ЗК України).

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність задоволення первісних позовних вимог у даній справі про визнання недійсним договору оренди землі від 12 червня 2017 року та відмову у задоволенні зустрічних вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 01 вересня 2007 року, оскільки договір від 12 червня 2017 року порушує право ФГ Дар на оренду землі та є укладеним під час дії попереднього договору оренди землі.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Дар» 01 вересня 2007 року, не відповідає вимогам ст.ст.15,17 Закону України «Про оренду землі» внаслідок відсутності акту приймання-передачі земельної ділянки, є безпідставними, оскільки за змістом статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. ТОВ Агро Феликс не є стороною вказаного договору від 01 вересня 2007 року, тому відсутністю акту приймання-передачі земельної ділянки за зазначеним договором його права не порушено.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ Агро Феликс використовує отриману в оренду земельну ділянку та сплачує орендну плату, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки фактично такі дії порушують права первісного орендаря ФГ Дар, договір оренди земельної ділянки з яким є чинним до 12 серпня 2024 року.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Агро Феликс залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 15 березня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_3