Справа №403/650/17 провадження № 2/403/1/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Атаманової С.Ю.,

при секретарі судового засідання Гарбар С.І., Дорошенко В.В.,

з участю:

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5 сільськогосподарського підприємства «Деметра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, реєстраційна служба Устинівського районного управління юстиції, про розірвання договору оренди землі, розірвання додаткової угоди оренди земельної ділянки та зобовязання повернути земельні ділянки,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 сільськогосподарського підприємства «Деметра» (далі - ПСП «Деметра»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, реєстраційна служба Устинівського районного управління юстиції, про: 1) розірвання договору оренди землі від 01.07.2008 року, укладеного між ОСОБА_6, спадкоємцями якої вони являються, та ПСП «Деметра», щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0146; 2) розірвання додаткової угоди оренди земельної ділянки без номера та дати, укладеної між ОСОБА_6 та ПСП «Деметра», яка була зареєстрована 03.04.2012 року у відділі Держкомзему в Устинівському районі за №01354, щодо продовження договору оренди на 49 років; 3) зобовязання ПСП «Деметра» повернути позивачу ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3,1840 га, кадастровий номер :02:000:2146, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а позивачу ОСОБА_2 - земельну ділянку площею 3,1840 га, кадастровий номер :02:000:1146, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Брусівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №020603, мати позивачів по справі ОСОБА_6 за життя була власником земельної ділянки площею 6,37 га, кадастровий номер :02:000:0146, розташованої на території Брусівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. 01.07.2008 року між ОСОБА_6 та відповідачем по справі ПСП «Деметра» був укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого вказана вище земельна ділянка була надана відповідачу у платне користування строком на 10 років зі сплатою орендної плати в розмірі 3%, що має обчислюватись з урахуванням індексів інфляції та вноситись щорічно до 15 грудня. В подальшому від імені ОСОБА_6 з відповідачем по справі ПСП «Деметра» була укладена додаткова угода оренди земельної ділянки без номера та дати, зареєстрована у відділі Держкомзему в Устинівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.04.2012 року за №01354, за умовами якої строк дії договору оренди землі був продовжений на 49 років. Після смерті матері ОСОБА_6 09.01.2015 року позивачі, як спадкоємці за законом, стали власниками земельної ділянки площею 6,37 га, що належала спадкодавцю згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №020603. Разом з тим, не зважаючи на зобовязання, встановлені в пунктах 9, 10, 11 договору від 01.07.2008 року щодо розміру та строків сплати орендної плати, відповідачем ПСП «Деметра», як орендарем, починаючи з 15 грудня 2015 року, позивачам жодного разу не сплачувалась орендна плата ні повністю, ні частково; відповідач не зявлявся за місцем проживання позивачів з метою передання орендної плати; жодних повідомлень від нотаріусів про внесення відповідачем коштів за договором оренди та додатковою угодою на депозит нотаріуса до позивачів також не надходило. За вказаних обставин, посилаючись на положення ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає можливість дострокового розірвання договору оренди на вимогу однієї із сторін у випадку невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону, зокрема, щодо своєчасного внесення орендної плати, та норму п.«д» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України, згідно якої підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, позивачі зазначають про істотне порушення відповідачем умов договору оренди землі, за наявності якого вони значною мірою позбавлені того на що розраховували при його укладенні, а саме: повну та своєчасну виплату орендної плати, а тому наведене є підставою для розірвання договору оренди землі від 01.07.2008 року, додаткової угоди оренди земельної ділянки, зареєстрованої 03.04.2012 року у відділі Держкомзему в Устинівському районі, та повернення кожному з позивачів належної їм на праві власності земельної ділянки, відповідно до вимог ст.34 Закону України «Про оренду землі».

В судовому засіданні під час підготовчого провадження позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приймали участь у вирішенні питання, повязаного з відкладенням підготовчого судового засідання відповідно до п.3 ч.2 ст.198 ЦПК України (а.с.84-85 Том 2). Про дату, час та місце проведення підготовчих засідань були повідомлені у передбаченому законом порядку (а.с.130, 131, 213, 214, 245, 246 Том 1, а.с.41, 42, 78, 79 Том 2). В судові засідання по розгляду справи по суті позивачі не зявилися. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином в порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України. (а.с.152, 155, 201, 202 Том 2, а.с.72, 73, 138, 140, 156, 157 Том 3).

В судовому засіданні по розгляду справи представник позивачів - ОСОБА_3 викладені в позовній заяві вимоги підтримала повністю, прохала суд їх задоволити. Додатково зазначила про те, що зібраними по справі доказами в їх сукупності, в тому числі, висновками двох судових почеркознавчих експертиз, одна з яких є комісійною, підтверджений факт не підписання орендодавцем ОСОБА_6, яка являється матірю позивачів по справі, видаткового касового ордеру від 29.12.2014 року про отримання нею наперед орендної плати за договором оренди землі від 01.07.2008 року в сумі 20993 грн.60 коп., а тому доводи представника відповідача ПСП «Деметра» про належне виконання останнім, як орендарем, умов укладеного між ним та ОСОБА_6 договору оренди землі щодо своєчасної та в повному обсязі виплати орендодавцю орендної плати, з урахуванням відсутності передбаченої в договорі заборони сплачувати її за певний майбутній період, є неспроможними та не заслуговують на увагу.

Свої аргументи, пояснення, міркування щодо наведених представником відповідача ПСП «Деметра» у відзиві на позовну заяву заперечень проти позову, представник позивачів виклала у відповіді на відзив, поданій до суду 28.03.2018 року (а.с.221-225 Том 1).

В судовому засіданні представник відповідача ПСП «Деметра» позовні вимоги не визнала повністю. Суду пояснила, що 01.07.2008 року між ОСОБА_6 та ПСП «Деметра» був укладений договір оренди належної їй на праві власності земельної ділянки площею 6,37 га, зареєстрований у Устинівському райвідділі КРФ ДП Центр ДЗК 28.06.2009 року за №94. Відповідно до пунктів 8, 43 договору термін його дії становить 10 років, а сам договір набирає чинності після його підписання та державної реєстрації, тобто вказаний договір оренди землі укладений на строк до 28.06.2019 року. В подальшому між ОСОБА_6 та відповідачем ПСП «Деметра» була укладена додаткова угода до договору оренди землі, яка зареєстрована у відділі Держкомзему в Устинівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 03.04.2012 року за №01354, згідно якої внесені зміни до пункту 8 договору щодо терміну його дії, а саме: 49 років. Після смерті 09.01.2015 року власника земельної ділянки ОСОБА_6 спадщину оформили її спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2, до яких перейшли права та обовязки орендодавця за договором оренди землі від 01.07.2008 року, а тому дія вказаного договору зі змінами, внесеними додатковою угодою, продовжується для них, як нових власників (спадкоємців) відповідно до ст.32 Закону України «Про оренду землі». Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача зазначила, що 29.12.2014 року за проханням власника землі ОСОБА_6, як орендодавця, відповідачем ПСП «Деметра», як орендарем, їй була виплачена орендна плата наперед до 2018 року, що підтверджується видатковим касовим ордером, згідно якого ОСОБА_6 отримала оренду плату в розмірі 20993 грн.60 коп.. Вказана сума була виплачена з урахуванням вимог пунктів 9 та 10 договору оренди землі від 01.07.2008 року щодо внесення орендної плати у розмірі 3% та обчислення її розміру з урахуванням індексів інфляції, а тому заборгованість по орендній платі за 2015-2018 роки відсутня. Оскільки чинним законодавством не заборонено сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою наперед за майбутні періоди і така заборона не випливає із суті орендних зобовязань сторін та звичаїв ділового обороту, відповідач ПСП «Деметра» належно виконує умови договору та додаткової угоди до договору оренди землі і заборгованість з орендної плати за 2015-2018 роки відсутня.

Свої заперечення проти позову, а також пояснення, міркування і аргументи щодо наведених представником позивачів у відповіді на відзив пояснень та аргументів, представник відповідача ПСП «Деметра» виклав у відзиві на позовну заяву та запереченні, які були подані до суду 15.02.2018 року та 28.03.2018 року відповідно (а.с.133-137, 219-220 Том 1).

В судове засідання 06.03.2019 року для участі у розгляді справи по суті відповідач ПСП «Деметра» свого представника не направив. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, завчасно, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Згідно письмового клопотання директора ПСП «Деметра», останній прохав суд відкласти розгляд справи на інший час у звязку з перебуванням представника відповідача у щорічній основній відпустці до 10.03.2019 року (а.с.159, 160 Том 3).

Разом з тим, з урахуванням завдання цивільного судочинства, зокрема, своєчасного розгляду та вирішення цивільної справи з метою ефективного захисту порушених прав, свобод чи інтересів фізичних осіб; приймаючи до уваги завчасність повідомлення відповідача ПСП «Деметра» не пізніше, ніж за пять днів до судового засідання, про його проведення, що за змістом ч.5 ст.128 ЦПК України свідчить про достатність часу для явки представника відповідача в суд і підготовки його до участі в судовому засіданні (судову повістку ПСП «Деметра» отримало 18.02.2019 року (а.с.158 Том 3)); дослідивши зміст доданої до клопотання копії наказу №6 від 25.02.2019 року про надання щорічної основної відпустки юрисконсульту ОСОБА_4 з 01.03.2019 року по 10.03.2019 року, виданого на підставі її заяви від 25.02.2019 року (а.с.160 Том 3), з якого вбачається вирішення відповідачем ПСП «Деметра» питання відпустки свого представника після отримання копії ухвали суду від 08.02.2019 року про оголошення перерви в судовому засіданні до 06.03.2019 року разом із судовою повісткою (а.с.143-144, 148, 158 Том 3); виходячи з відсутності підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, та з урахуванням повторної неявки в судове засідання представника ПСП «Деметра» після поновлення провадження у справі, розяснення судом в ухвалі від 08.02.2019 року відповідачу положень ст.58 ЦПК України та не надання суду належних доказів неможливості здійснити представництво інтересів ПСП «Деметра» особисто його керівником, членом виконавчого органу, адвокатом, іншим представником за довіреністю, крім ОСОБА_4, судом без виходу до нарадчої кімнати у відповідності до ч.5 ст.259 ЦПК України відмовлено в задоволенні клопотання представника ПСП «Деметра» про відкладення судового розгляду на інші дату та час.

Судовий розгляд цивільної справи по суті здійснений без участі представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - реєстраційної служби Устинівського районного управління юстиції, зазначеного позивачами у позовній заяві, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №17 від 21.01.2015 року «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» вказана юридична особа була ліквідована, однак позивачами відповідних клопотань щодо уточнення учасників справи, в тому числі вступу у справу інших осіб, суду під час підготовчого провадження не подавалось.

На виконання вимог п.2 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи.

Ухвалою суду від 28.03.2018 року задоволено клопотання представника позивачів ОСОБА_3 про витребування доказів - оригіналів документів, які містять зразки підпису ОСОБА_6, необхідні для проведення почеркознавчої експертизи (а.с.202-204, 227-228, 237-240 Том 1).

Ухвалою суду від 20.04.2018 року задоволено клопотання представника позивачів про призначення судової почеркознавчої експертизи, проведення якої доручено Кропивницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, та витребування від відповідача ПСП «Деметра» оригіналу видаткового касового ордеру від 29.12.2014 року. Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено (а.с.6-8, 12-16 Том 2).

Ухвалою суду від 12.07.2018 року задоволено клопотання представника відповідача ПСП «Деметра» про повернення оригіналу видаткового касового ордеру від 29.12.2014 року з метою забезпечення права відповідача, як учасника справи, на подання до суду висновку експерта, складеного на його замовлення у відповідності до ст.106 ЦПК України (а.с.80, 97-101, 121-123 Том 2).

Ухвалою суду від 12.07.2018 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті задоволено заяву представника позивачів про виклик в судове засідання по розгляду справи свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.115-116, 124-127 Том 2).

Ухвалою суду від 30.07.2018 року задоволено клопотання представника відповідача ПСП «Деметра» в частині призначення по справі комісійної судової почеркознавчої експертизи, проведення якої доручено Кіровоградському НДЕКЦ МВС України, та відмовлено в частині поставлення на вирішення експертизи питання про виконання підписів від імені ОСОБА_6 однією особою чи різними особами в порівняльних зразках підписів, досліджених по експертних висновках від 30.05.2018 року та від 30.07.2018 року. Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено (а.с.166-173, 183-185, 188-195 Том 2).

Ухвалою суду від 12.11.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ПСП «Деметра» про повернення цивільної справи до Кіровоградського НДЕКЦ МВС України для проведення експертизи, а також про призначення комісійної судової почеркознавчої експертизи, заявлене в усній формі, та задоволено клопотання представника позивачів про призначення по справі комісійної судової почеркознавчої експертизи (а.с.26, 31-48, 52-54, 57-66 Том 3).

Заслухавши пояснення представника позивачів та представника відповідача ПСП «Деметра», дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом по справі встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-КР №020603, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №121 матері позивачів по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_6 за життя належала на праві власності земельна ділянка площею 6,37 га, кадастровий номер :02:000:0146 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Брусівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області (а.с.25, 170-171 Том 1).

01.07.2008 року між матірю позивачів по справі ОСОБА_6 та ПСП «Деметра» було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого (пункти 1, 2 договору) ОСОБА_6, як орендодавець, надала, а відповідач по справі ПСП «Деметра», як орендар, прийняв у строкове, платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,37 га (а.с.66-69, 166-169 Том 1).

Передача вказаної земельної ділянки відповідачу, як орендарю, підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки, що був складений за участі сторін договору 01.08.2008 року (а.с.71 Том 1).

Відповідно до п.8 договору оренди землі його укладено на 10 років (а.с.66, 166 Том 1).

Згідно п.43 договору оренди землі договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с.69, 169 Том 1).

Судом встановлено, що договір оренди землі від 01.07.2008 року зареєстрований у Устинівському райвідділі КРФ ДП «Центр ДЗК» 18.06.2009 року за №94 (а.с.69, 169 Том 1).

За змістом пунктів 9, 10, 11 договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% до 15 грудня, обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції (а.с.66, 166 Том 1).

Відповідно до пункту 38 договору оренди землі договір припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом (а.с.69, 169 Том 1).

Сторона, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини (п.42 договору, а.с.69, 169 Том 1).

До закінчення строку дії даного договору 30.03.2012 року між гр-нкою ОСОБА_6, як орендодавцем, та відповідачем ПСП «Деметра» в особі директора ОСОБА_10, як орендарем, було укладено додаткову угоду оренди земельної ділянки, зареєстровану у Відділі Держкомзему в Устинівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.04.2012 року за №01354, відповідно до умов якої п.8 договору оренди землі викладений в новій редакції, а саме: строк дії договору оренди продовжений та визначено, що земельна ділянка надається в оренду терміном на 49 років (а.с.80, 165 Том 1).

Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 23.02.2016 року та ухвалою цього ж суду від 06.04.2016 року про виправлення описки в судовому рішенні, за позивачем ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом, визнано право власності на 1/2 частку земельної ділянки, що становить 3,185 га, кадастровий номер :02:000:0146 площею 6,37 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Брусівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, як спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті матері ОСОБА_6, яка померла 09.01.2015 року (а.с.81-82, 83-84 Том 1)

Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2016 року та ухвалою цього ж суду від 06.04.2016 року про виправлення описки в судовому рішенні, за позивачем ОСОБА_2, як спадкоємцем за законом, визнано право власності на 1/2 частку земельної ділянки, що становить 3,185 га, кадастровий номер :02:000:0146 площею 6,37 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Брусівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, як спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті матері ОСОБА_6, яка померла 09.01.2015 року (а.с.85-87, 88-89 Том 1).

Відповідно до положень ч.ч.4, 5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

З урахуванням викладеного, за відсутності відповідних доводів представника відповідача ПСП «Деметра» на спростування обставин, зазначених у рішеннях Устинівського районного суду Кіровоградської області від 23.02.2016 року та від 01.03.2016 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення від доказування обставин спадкування позивачами майна після смерті їх матері ОСОБА_6 та належної кожному з них частки у спадщині, до складу якої входила належна спадкодавцеві за життя земельна ділянка площею 6,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Брусівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 21.10.2016 року, державна реєстрація земельної ділянки площею 3,1840 га з кадастровим номером :02:000:2146, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, була проведена 04.10.2016 року (а.с.90-94 Том 1).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 21.10.2016 року, державна реєстрація земельної ділянки площею 3,1840 га з кадастровим номером :02:000:1146, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, була проведена 04.10.2016 року (а.с.95-99 Том 1).

Судом також встановлено, що 05.10.2016 року державним реєстратором Устинівської селищної ради Кіровоградської області була проведена державна реєстрація права власності позивача ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 3,184 га, кадастровий номер: :02:000:2146 (номер запису про право власності: 16833752) та права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 3,184 га, кадастровий номер: :02:000:1146 (номер запису про право власності: 16832393) (а.с.100-103 Том 1).

Як вбачається зі змісту наданого представником відповідача ПСП «Деметра» видаткового касового ордеру №119 від 29.12.2014 року, оригінал якого був предметом декількох експертних досліджень під час судового розгляду справи, 29.12.2014 року ОСОБА_6, як орендодавець, одержала від відповідача ПСП «Деметра» в рахунок земельного паю (орендна плата за землю за період строку дії договору оренди землі 49 років) грошові кошти в сумі 20993 грн. 60 коп. (а.с.138 Том 1).

Згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, поданого ПСП «Деметра» за 4-й квартал 2014 року, фізичній особі з податковим номером НОМЕР_1, за ознакою доходу 106 була нарахована сума доходу 25000 грн.00 коп., з яких утримана сума податку 4006 грн. 40 коп. (а.с.196-198 Том 1).

Зі змісту додатку №1 до договору оренди землі від 01.07.2008 року орендодавець ОСОБА_6 мала ідентифікаційний код НОМЕР_1 (а.с.14 Том 1).

Факт отримання за життя ОСОБА_6, як орендодавцем, в рахунок виплати орендної плати за майбутні періоди зазначених вище грошових коштів за видатковим касовим ордером від 29.12.2014 року позивачами по справі та їх представником під час судового розгляду цивільної справи заперечувався та визнаний не був.

Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи були порушені права позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України).

Згідно положень ст.1, ч.1 ст.4 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Істотними умовами договору оренди землі є, крім іншого, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі»).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до положень ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» та п.28 договору оренди землі від 01.07.2008 року орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Зазначеним вище положенням Закону відповідають умови, визначені в пунктах 38, 40 договору оренди землі, укладеного 01.07.2008 року між орендодавцем ОСОБА_6, спадкоємцями якої являються позивачі по справі, та ПСП «Деметра», як орендарем.

Відповідно до п.«д» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.ст.13, 15 та 21 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання ним орендної плати у встановленому договором розмірі. При цьому у разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, що свідчить про систематичне порушення договору оренди земельної ділянки, останнє може бути підставою для розірвання такого договору.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини сторін, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором оренди землі, як підстави для його розірвання, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивачів, як спадкоємців за законом орендодавця ОСОБА_6, кожний з яких у передбаченому законом порядку набув право власності на 1/2 частину належної їй за життя земельної ділянки, можливості отримати гарантовані договором оренди землі грошові кошти за її використання відповідачем ПСП «Деметра».

Такі ж висновки щодо застосування норм матеріального права при встановленні систематичності несплати орендної плати викладені в постанові Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року в справі №362/5740/15-ц та в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18, від 06 грудня 2018 року у справі №564/2174/17 та від 31 січня 2019 року у справі №527/570/17.

Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу, крім інших, може бути припинення правовідношення.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.509, п.1 ч.2 ст.11 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема, договорів та інших правочинів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що звернення позивачів до суду з позовом про захист своїх порушених прав шляхом розірвання договору оренди землі від 01.07.2008 року та укладеної до нього додаткової угоди, здійснено у конкретний спосіб, визначений ЦК України, та обумовлене недотриманням відповідачем ПСП «Деметра», як орендарем, передбачених законом вимог щодо внесення орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі та строки, передбачені договором оренди землі.

Відповідно до пунктів 9, 10, 11, 12 договору оренди землі від 01.07.2008 року, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% у строк до 15 грудня. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами (а.с.66, 166 Том 1).

Як вбачається зі змісту позовних вимог, підставою звернення позивачів до суду є несплата відповідачем ПСП «Деметра» орендної плати за період часу з 15 грудня 2015 року до моменту їх звернення до суду з даною позовною заявою (21 грудня 2017 року), зокрема, у звязку з тим, що відповідачем жодного разу ні повністю, ні частково не була сплачена орендна плата за 2015 рік - до 15 грудня 2015 року; за 2016 рік - до 15 грудня 2016 року; за 2017 рік - до 15 грудня 2017 року, що свідчить про обставини систематичної несплати ПСП «Деметра» орендної плати за договором оренди землі від 01.07.2008 року.

Заперечуючи проти доводів позивачів щодо систематичної несплати орендної плати за договором оренди землі від 01.07.2008 року, представником відповідача ПСП «Деметра» був наданий суду видатковий касовий ордер №119 від 29.12.2014 року на підтвердження отримання орендодавцем ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 20993 грн. 60 коп. в рахунок орендної плати наперед до 2018 року, виходячи з передбаченого договором оренди землі розміру орендної плати 3% з урахуванням індексів інфляції.

Ухвалою суду від 20.04.2018 року за клопотанням представника позивачів з метою зясування питання про підписання зазначеного видаткового касового ордеру особисто ОСОБА_6 чи іншою особою, по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Кропивницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. В розпорядження експерта в якості основного обєкта дослідження був наданий оригінал видаткового касового ордеру від 29.12.2014 року (а.с.6-8, 12-16 Том 2).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 30.05.2018 року №1816/1817/18-27 при порівнянні досліджуваного підпису з підписами-зразками ОСОБА_6 було встановлено розбіжності таких окремих ознак підписного почерку: 1) форми рухів при виконанні лівої нижньої частини розчерку: у досліджуваному підписі - дугова, у зразках - кутаста або півовальна, або зворотно-дугова; 2) напрямку рухів при виконанні заключного штриха розчерку: у досліджуваному підписі - вліво-вверх, у зразках - вправо-вверх; 3) відносної протяжності рухів по вертикалі при виконанні: 3-го елемента літери «К» - у досліджуваному підписі більша ніж у зразках; 3-го елемента літери «К» відносно 1-го елемента цієї ж літери - у досліджуваному підписі - 3-й елемент трохи менший за 1-й (майже дорівнюються один одному), у зразках - 3-й елемент у 2-3 рази менший за 1-й; 4) розміщення точки початку рухів при виконанні додаткового штриха відносно верхньої частини другого рядкового безбуквеного штриха: у досліджуваному підписі - зліва, у зразках - справа; розміщення верхнього екстремуму 2-го рядкового безбуквеного штриха відносно верхнього екстремуму розчерку: у досліджуваному підписі - вище, у зразках - нижче або на одному рівні; розміщення точки зміни напрямку рухів при поєднанні 2-го та 3-го елементів літери «К» відносно середньої лінії літери: у досліджуваному підписі - високе, у зразках - середнє або низьке. Одночасно з розбіжностями були встановлені збіги загальних ознак та окремих ознак: 1) будови (за конструкцією в цілому) літер «Л» та «К»; 2) форми рухів при виконанні 2-го елемента літери «К» - прямолінійна, правої нижньої частини розчерку - півовальна; 3) форми рухів при поєднанні 1-го та 2-го елементів літери «Л» - кутаста, 2-го та 3-го елементів літери «К» - зворотно-прямолінійна; 4) напрямку рухів при виконанні початкової частини 1-го елемента літери «Л» - вниз; 5) відносної протяжності рухів по вертикалі при виконанні початкової частини 1-го елемента літери «Л» - збільшена, літери «С» - більша ніж монограми літер «Л» та «К»; 6) взаємного розміщення повздовжніх осей при виконанні літери «К» та рядкових безбуквених штрихів - під кутом (осі перетинаються внизу); 7) розміщення монограми літер «Л» та «К» - всередині літери «С», точки початку рухів при виконанні літери «С» - на 2-му елементі літери «К», точки закінчення рухів при виконанні 3-го елемента літери «К» - на нижній частині літери «С». На підставі оцінки результатів порівняльного дослідження експертом були встановлені стійкі, суттєві розбіжні ознаки, які виходять за межі варіантів ознак підписного почерку ОСОБА_6 і створюють сукупність, достатню для категоричного висновку про те, що підпис від імені ОСОБА_6 у видатковому касовому ордері від 29.12.2014 року, який міститься у графі « ____ (підпис)», виконаний не самою ОСОБА_6, а іншою особою. При цьому виявлені у процесі дослідження збіги на зроблений висновок не впливають, оскільки з урахуванням координації рухів та темпу пояснюються виконанням досліджуваного підпису з ретельним наслідуванням підпису (підписам) ОСОБА_6 шляхом попереднього тренування. Також експертом в порядку експертної ініціативи було вирішено питання та надано висновок про те, що підпис від імені ОСОБА_6 у досліджуваному документі, виконаний рукописним способом, пастою кулькової ручки, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів (а.с.49-53 Том 2).

Разом з тим, в судовому засіданні 30.07.2018 року представником відповідача ПСП «Деметра», в порядку ст.106 ЦПК України, суду був наданий висновок №3393/02 судово-почеркознавчої експертизи, складений на його замовлення 30.07.2018 року судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, згідно якого підписи від імені ОСОБА_6 у наданих на дослідження видаткових касових ордерах про отримання орендної плати від 07.12.2011 року, 20.12.2012 року, 26.11.2013 року, 03.11.2014 року та від 29.12.2014 року виконані однією особою, самою ОСОБА_6. При цьому в дослідницькій частині висновку судовим експертом зазначено про те, що досліджувані підписи від імені ОСОБА_6 у вказаних видаткових касових ордерах мають транскрипцію та звязність «К - Р + безбуквені штрихи + розчерк - додатковий штрих», підписи високовироблені, конструктивно прості з елементами ускладнень, координація рухів відповідає високому ступеню виробленості підписів, темп виконання досить швидкий, розмір безбуквених штрихів - великий та середній, розгін - малий та середній, нахил елементів - вертикальний, форма основи підписів - випукла дугова, напрямок лінії підписів - прямолінійний. Встановлені збіжні ознаки суттєві, стійкі і створюють індивідуальну сукупність, яка свідчить про виконання досліджуваних підписів від імені ОСОБА_6 у видаткових касових ордерах про отримання орендної плати від 07.12.2011 року, 20.12.2012 року, 26.11.2013 року, 03.11.2014 року та від 29.12.2014 року однією особою, самою ОСОБА_6 (а.с.159-162 Том 2).

Ухвалою суду від 12.11.2018 року за клопотанням представника позивачів, з урахуванням наявних в матеріалах справи двох висновків експертів за результатами проведення почеркознавчих експертиз, які містили протилежні відповіді на поставлене питання щодо виконання підпису у видатковому касовому ордері від 29.12.2014 року особисто ОСОБА_6 чи іншою особою, а також письмового повідомлення експертів Кіровоградського НДЕКЦ МВС України про неможливість проведення призначеної за ухвалою суду від 30.07.2018 року комісійної судової почеркознавчої експертизи з одночасним поверненням цивільної справи разом з наданими для дослідження матеріалами, судом була призначена комісійна судова почеркознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Кіровоградського НДЕКЦ МВС України. В розпорядження експертів в якості основного обєкта дослідження був наданий оригінал видаткового касового ордеру від 29.12.2014 року, в якості вільних зразків почерку та підпису ОСОБА_6 - всі надані сторонами та витребувані судом зразки, які були обєктами порівняльного дослідження обох почеркознавчих експертиз (а.с.31-48, 57-66 Том 3).

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної судово-почеркознавчої експертизи від 20.12.2018 року №261 досліджуваний підпис у видатковому касовому ордері №119 від 29.12.2014 року, виданому ОСОБА_6, виконаний в змішаній транскрипції, яка умовно визначається як: «монограма літер «ЛК» - С + 2 безлітерні нечитаємі штрихи + розчерк - додатковий штрих». У процесі мікроскопічного дослідження даного підпису ознак застосування технічних засобів і попередньої технічної підготовки до виконання підпису не виявлено. Вказаний підпис чіткий, виконаний рухами середнього ступеня виробленості, з середньою координацією рухів, в повільному темпі, що характеризується такими діагностичними ознаками: безпідставними зупинками пишучого приладу. За конструктивною складністю - простий. Переважаюча форма рухів - прямолінійно-дугова. Переважаючий напрямок рухів прямолінійних елементів - вертикальний, дугових - змішаний. Розмір - великий, розгін та розстановка - середні. Ступінь зєднання рухів - конкретизований. Ступінь і характер натиску - середній диференційований. Напрямок лінії основи підпису - спадний. Форма лінії основи підпису - ламана. Під час порівняння досліджуваного підпису зі зразками підпису ОСОБА_6 встановлено: 1) розбіжності за загальними (темпом, у зразках - швидший) та наступними окремими ознаками: протяжністю рухів при виконанні по вертикалі 3-го елементу літери «К», у досліджуваному - більший, ніж у зразках; кількістю рухів при виконанні розчерку, у досліджуваному - менша, ніж у зразках; розміщенням рухів при виконанні точки початку додаткового штриха відносно до другого безлітерного нечитаємого штриха, у досліджуваному - на рівні дотикається, у зразках - праворуч на відстані; точки початку літери «С» відносно до верхньої частини 3-го елементу літери «К», у досліджуваному -дотикається, у зразках - на відстані; 2) збіги за загальними (елементами транскрипції; ступенем виробленості; координацією рухів; конструктивною складністю; переважаючою формою рухів; переважаючим напрямком при виконанні прямолінійних та дугових елементів; розміром, розгоном і розстановкою; ступенем зєднання рухів; ступенем і характером натиску; напрямком лінії основи підпису; формою лінії основи підпису) та наступними окремими ознаками: формою рухів при зєднанні 1-го та 2-го елементів літери «Л» - кутаста; напрямком рухів при виконанні: додаткового штриха - вгору. Встановлені розбіжні ознаки істотні, стійкі та у своїй сукупності достатні для висновку про те, що досліджуваний підпис виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою. Збіжні ознаки малохарактерні, не суттєві, пояснюються виконанням даного підпису з наслідуванням підпису ОСОБА_6 та на зроблений категоричний висновок не впливають. На підставі викладеного, експерти дійшли висновку про те, що досліджуваний підпис, розташований в графі «(підпис)» у видатковому касовому ордері №119 від 29 грудня 2014 року, виданому ОСОБА_6, виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_6 (а.с.94-105 Том 3).

З огляду на викладене, суд вважає встановленою обставину не підписання орендодавцем ОСОБА_6 видаткового касового ордеру №119 від 29.12.2014 року на підставі висновку експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за №1816/1817/18-27 від 30.05.2018 року та висновку експерта №261 від 20.12.2018 року за результатами комісійної судово-почеркознавчої експертизи, проведеної експертами Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

При цьому, оцінюючи належність та допустимість зазначених висновків експертів, як письмових доказів, на підтвердження обставини не підписання орендодавцем ОСОБА_6 видаткового касового ордеру №119 від 29.12.2014 року та мотивуючи їх врахування, з одночасним відхиленням висновку №3393/02 судово-почеркознавчої експертизи, складеного 30.07.2018 року судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно положень ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обгрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п.п.1.1 розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 (далі - Науково-методичні рекомендації), основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису.

За змістом ч.1 ст.111 ЦПК України, п.п.1.2.13 п.1.2 Розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 (з наступними змінами, далі - Інструкції), комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань).

Якщо за результатами проведених досліджень думки експертів збігаються, вони підписують єдиний висновок. Експерт, не згодний з висновком іншого експерта (експертів), дає окремий висновок з усіх питань або з питань, які викликали розбіжності (ч.2 ст.111 ЦПК України).

Наявний в матеріалах цивільної справи висновок комісійної судово-почеркознавчої експертизи №261 від 20.12.2018 року підписаний обома експертами, які дійшли згоди за результатами сукупної оцінки усіх досліджень.

Крім того, відповідно до п.4.14 Розділу IV Інструкції у вступній частині висновку експерта зазначаються, крім іншого, перелік обєктів, що підлягають дослідженню, та зразків (у разі надходження), а також відомості про надані матеріали справи (у тому числі вид (назва) матеріалів (документів) та кількість аркушів).

Відповідно до п.п.1.3, 1.4, 1.5 п.1 Розділу І Науково-методичних рекомендацій для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації. Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (буквені та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою, зокрема, до відкриття провадження в цивільних справах і не повязані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але повязані з обставинами цієї справи; експериментальні зразки почерку - це такі, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у звязку з призначенням даної експертизи. У разі неможливості предявити зазначені зразки (смерть виконавця, відїзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо). Вільні зразки по змозі повинні відповідати обєкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням.

З матеріалів справи вбачається, що судовому експерту Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та судовому експерту Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, крім основного обєкта дослідження - видаткового касового ордеру від 29.12.2014 року, були надані різні зразки для порівняльного дослідження, що безпосередньо використовувались ними при проведенні почеркознавчої експертизи та, як наслідок, були враховані у висновках експертів, і на вирішення експертиз були поставлені різні питання: першої - чи виконано підпис від імені ОСОБА_6 на оригіналі видаткового касового ордеру від 29.12.2014 року особисто ОСОБА_6 чи іншою особою, другої - чи виконані підписи від імені ОСОБА_6 у видаткових касових ордерах про отримання орендної плати від 07.12.2011 року, 20.12.2012 року, 26.11.2013 року, 03.11.2014 року та від 29.12.2014 року однією особою та самою ОСОБА_6.

За вказаних обставин в розпорядження експертів Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в якості порівняльного матеріалу були надані всі зібрані сторонами та витребувані судом зразки підпису та почерку ОСОБА_6, які були обєктами порівняльного дослідження зазначених вище двох почеркознавчих експертиз, та поставлено на вирішення експертизи одне питання, яке безпосередньо стосується встановлення обставин, що входять до предмета доказування у справі, - чи виконано підпис від імені ОСОБА_6 на оригіналі видаткового касового ордеру від 29.12.2014 року особисто ОСОБА_6 чи іншою особою.

На підставі викладеного, враховуючи, що комісійна судово-почеркознавча експертиза у справі проведена у відповідності до вимог Закону України «Про судову експертизу» кваліфікованими судовими експертами, які внесені до реєстру атестованих судових експертів, з додержанням вимог ЦПК України та «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 (з наступними змінами), і висновок експерта №261 від 20.12.2018 року за результатами проведення вказаної експертизи містить докладний опис проведеного дослідження та обгрунтований, чіткий висновок з поставленого питання, що грунтується на результатах сукупної оцінки двома експертами досліджень усіх матеріалів, суд оцінює висновок експерта за результатами проведення комісійної судово-почеркознавчої експертизи від 20.12.2018 року №261 як такий, що відповідає вимогам закону, та є належним і допустимим доказом по справі.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що висновок експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №1816/1817/18-27 від 30.05.2018 року, складений кваліфікованим судовим експертом, містить детальний опис проведеного дослідження, відповідає вимогам Інструкції та не суперечить зазначеному вище висновку комісійної судово-почеркознавчої експертизи від 20.12.2018 року, суд, оцінюючи достатність та взаємний звязок доказів в їх сукупності, вважає його таким, що відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.77, 78 ЦПК України.

Натомість експерту Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз в якості основного обєкта дослідження, крім видаткового касового ордеру від 29.12.2014 року, представником відповідача ПСП «Деметра» були надані й інші видаткові касові ордери; в якості порівняльного матеріалу - виключно документи, що знаходились у розпорядженні відповідача, та які не були предметом експертного дослідження у Кропивницькому відділенні Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; на вирішення експерта поставлено питання виконання орендодавцем підписів в декількох видаткових касових ордерах, які не були надані відповідачем під час судового провадження на підтвердження своїх заперечень проти позову щодо отримання орендодавцем ОСОБА_6 орендної плати за майбутні періоди згідно договору оренди від 01.07.2008 року, а тому обставина їх підписання або не підписання орендодавцем не стосується предмета доказування по справі.

З урахуванням викладеного, а також того, що висновок №3393/02 судово-почеркознавчої експертизи від 30.07.2018 року суперечить іншим зібраним по справі доказам, зокрема висновку експерта №1816/1817/18-27 від 30.05.2018 року та висновку комісійної судово-почеркознавчої експертизи №261 від 20.12.2018 року, оцінка належності та допустимості яких була надана судом вище, та відповідно не утворює достатнього і взаємного звязку із зазначеними доказами у їх сукупності, суд відповідно до ст.110 ЦПК України відхиляє висновок №3393/02 судово-почеркознавчої експертизи від 30.07.2018 року та не враховує його при встановленні обставин, якими обгрунтовуються вимоги та заперечення учасників справи.

При цьому суд не приймає до уваги наведені представником відповідача в письмовому запереченні на висновок експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №1816/1817/18-27 від 30.05.2018 року та висновок №261 від 20.12.2018 року експертів Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (а.с.161-170 Том 3) доводи про те, що під час проведення зазначених експертиз експертами було допущено ряд грубих порушень та недотримання експертних методик і рекомендацій, що призвело до отримання необгрунтованих, необєктивних та хибних висновків, виходячи з того, що: відповідно до п.п.1.5 п.1 Розділу І Науково-методичних рекомендацій надані експертам вільні зразки відповідали обєкту, який досліджується, за видом матеріалів письма (папір, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості), за його змістом та цільовим призначенням; відповідно до п.п.1.4 п.1 Розділу І Науково-методичних рекомендацій вільні зразки підпису ОСОБА_6, необхідні для проведення експертних досліджень, що надавались обома сторонами та витребовувались судом, містились безпосередньо у документах, достовірність підпису яких ОСОБА_6 представником відповідача під час підготовчого провадження та розгляду справи по суті не заперечувалась, зокрема, в заявах про отримання паспорта (форма №1), про призначення пенсії, прийняття та звільнення з роботи, договорі оренди землі та інше; в ухвалі суду від 20.04.2018 року про призначення судової почеркознавчої експертизи та ухвалі суду від 12.11.2018 року про призначення комісійної судової почеркознавчої експертизи було безпосередньо зазначено про неможливість надання експериментальних зразків почерку (підпису) ОСОБА_6 у звязку з її смертю; при проведенні судових почеркознавчих експертиз експертами використовувались відповідні методики проведення експертиз, внесені до Реєстру методик проведення судових експертиз, про що ними відповідно до вимог п.4.14 п.4 Розділу IV Інструкції було зазначено у вступній частині висновків; за змістом п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про судову експертизу» та п.2 ч.6 ст.72 ЦПК України заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків за умови недостатності наданих обєктів та зразків для проведення експертного дослідження, є правом експерта, а не його обовязком. Інші доводи представника відповідача, викладені в письмовому запереченні, не спростовують висновків суду про належність та допустимість, як доказів, зазначених вище висновків судових почеркознавчих експертиз №1816/1817/18-27 від 30.05.2018 року та №261 від 20.12.2018 року.

При цьому суд зауважує, що заперечення представника відповідача ПСП «Деметра», який не є фахівцем відповідної галузі знань, стосуються виключно тих двох висновків експертів, якими встановлений факт не підписання орендодавцем ОСОБА_6 видаткового касового ордера від 29.12.2014 року, залишаючи поза увагою висновок експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №3393/02 від 30.07.2018 року, складений на замовлення представника відповідача, що свідчить про вибірковий підхід представника відповідача та його власну субєктивну оцінку проведених у справі експертних досліджень.

Також судом, відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.265 ЦПК України, відхилений, як недопустимий доказ, наданий представником відповідача ПСП «Деметра» висновок спеціаліста №4 від 12.02.2019 року про виконання підписів від імені ОСОБА_6, розташованих в видаткових касових ордерах №97 від 07.12.2011 року, №76 від 20.12.2012 року, №64 від 26.11.2013 року, №81 від 03.11.2014 року, №119 від 29.12.2014 року в графах «(підпис)» однією й тією ж особою, вірогідно ОСОБА_6 (а.с.171-181 Том 3), виходячи з наступного.

Згідно положень ч.2 ст.76 ЦПК України до засобів доказування належать: письмові докази, висновки експертів, показання свідків.

Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про судову експертизу» виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, повязана з проведенням, крім іншого, криміналістичних експертиз.

За змістом п.п.1.2.1 п.1.2 Розділу І Інструкції одним із підвидів криміналістичної експертизи є почеркознавча експертиза.

Натомість, з наданого представником відповідача висновку спеціаліста, вбачається що він був складений спеціалістом науково-дослідної лабораторії експертних досліджень ОСОБА_5 підприємства «Агенція 007», тобто експертне дослідження з питання, що віднесено на вирішення почеркознавчої експертизи, було проведено не державною спеціалізованою установою; в порушення вимог п.п.1.1 п.1 Розділу І Науково-методичних рекомендацій спеціалісту на дослідження були надані копії, а не оригінали зазначених вище видаткових касових ордерів, які надавались судом для проведення комісійної судової почеркознавчої експертизи та знаходяться при матеріалах цивільної справи; висновок спеціаліста не містить категоричного висновку про виконання чи не виконання підпису ОСОБА_6 у видаткових касових ордерах, а лише вказує на «вірогідність» виконання нею підписів, а тому суд не може прийняти зазначений висновок спеціаліста, як висновок експерта, та як письмовий доказ на підтвердження факту підписання за життя ОСОБА_6, як орендодавцем за договором оренди землі від 01.07.2008 року, видаткового касового ордеру від 29.12.2014 року, оскільки з урахуванням обставин, що входять до предмета доказування при розгляді даної справи, висновок спеціаліста не відповідає вимогам допустимості, передбаченим ст.78 ЦПК України.

При цьому суд також відхиляє, як докази, показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, допитаних в судовому засіданні за заявою представника позивачів, про не отримання за життя орендодавцем ОСОБА_6 грошових коштів в рахунок орендної плати за договором, оскільки вони не містять інформації щодо предмета доказування у даній справі та не відповідають вимогам щодо допустимості доказів, передбаченим ч.2 ст.78 ЦПК України, виходячи з того, що обставини підписання або не підписання гр-нкою ОСОБА_6, як орендодавцем, за договором оренди землі від 01.07.2008 року видаткового касового ордеру від 29.12.2014 року та отримання чи не отримання нею грошових коштів в сумі 20993 грн. 60 коп. в рахунок орендної плати наперед, не можуть підтверджуватись таким засобом доказування як показання свідків, що грунтуються, зокрема, і на повідомленнях іншої особи - самої гр-нки ОСОБА_6, померлої 09.01.2015 року.

Таким чином, судом під час зясування обставин справи та перевірки їх доказами не встановлено, а представником відповідача під час судового розгляду не надано суду доказів, які б відповідали вимогам допустимості, на підтвердження підписання видаткового касового ордеру №119 від 29.12.2014 року особисто гр-нкою ОСОБА_6, як орендодавцем, як і не надано доказів на підтвердження уповноваження нею іншої особи у порядку, передбаченому чинним законодавством, на здійснення представництва її інтересів, в тому числі на отримання в рахунок орендної плати грошових коштів за видатковим касовим ордером №119 від 29.12.2014 року відповідно до вимог ст.ст.237, 238, 239, 244 ЦК України.

Отже, встановивши, що видатковий касовий ордер №119 від 29.12.2014 року гр-нка ОСОБА_6, як орендодавець за договором оренди землі від 01.07.2008 року, за свого життя особисто не підписувала, повноваження на це іншій особі у встановленому законом порядку не надавала, і будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження виплати матері позивачів по справі орендної плати за майбутні періоди в сумі 20993 грн. 60 коп. представником відповідача ПСП «Деметра» суду надано не було, суд вважає доведеним факт не отримання ОСОБА_6 за видатковим касовим ордером №119 від 29.12.2014 року орендної плати наперед, та, як наслідок, не доведення представником відповідача виплати ОСОБА_6, як орендодавцю, в 2014 році та в подальшому її спадкоємцям - позивачам по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 орендної плати за період з 2015 року по 2017 рік, що свідчить про систематичне порушення відповідачем ПСП «Деметра» договору оренди землі від 01.07.2018 року щодо сплати орендної плати, та є підставою для розірвання такого договору відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі», п.«д» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України та п.38 договору оренди землі від 01.07.2008 року.

При цьому суд відхиляє, як доказ на підтвердження отримання гр-нкою ОСОБА_6 доходу (орендної плати) в сумі 20993 грн. 60 коп., надану представником позивача копію податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (а.с.196-198 Том 1), поданого ПСП «Деметра» за 4-й квартал 2014 року, оскільки відповідно до п.1.1 ОСОБА_7 1, п.3.1, 3.4, 3.5 ОСОБА_7 3 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси, та за допомогою якого оформлюються касові операції, в тому числі, операції підприємств з фізичними особами, що повязані з видачею готівки під час проведення розрахунків через касу. У разі видачі окремим фізичним особам готівки за видатковим касовим ордером фізична особа розписується у видатковому касовому ордері про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору.

Таким чином, виходячи з встановленого судом факту не підписання орендодавцем ОСОБА_6 за життя видаткового касового ордеру від 29.12.2014 року, що є первинним бухгалтерським документом на підтвердження одержання готівкових коштів з каси відповідача, як юридичної особи, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, який був поданий відповідачем ПСП «Деметра» до відповідного податкового органу лише 21.04.2015 року, не може бути належним доказом в розумінні ст.77 ЦПК України на підтвердження отримання 29.12.2014 року орендодавцем ОСОБА_6 орендної плати в рахунок майбутніх періодів в сумі 20993 грн. 60 коп., що, в даному випадку, може бути підтверджено лише первинною обліковою бухгалтерською документацією, до якої такий розрахунок не належить.

Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №614/805/16-ц.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до принципу змагальності сторін, закріпленого в ст.12 ЦПК України та обовязку доказування, закріпленого в ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Під час підготовчого провадження та судового розгляду цивільної справи представник відповідача ПСП «Деметра» посилався, як на підставу своїх заперечень проти позову, на обставину отримання орендодавцем ОСОБА_6 за життя орендної плати наперед (достроково) за період з 2015 по 2018 роки, та надавав суду на підтвердження вказаної обставини відповідні докази.

При цьому жодних заперечень проти позовних вимог, повязаних з: необізнаністю відповідача ПСП «Деметра», як орендаря за договором оренди землі від 01.07.2008 року, про смерть 09.01.2015 року орендодавця ОСОБА_6 та оформлення спадщини її спадкоємцями - позивачами по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2; відсутністю звернення останніх за отриманням орендної плати та неповідомленням ними способу отримання орендної плати, в тому числі, реквізитів для сплати грошових коштів на виконання договірного зобовязання, під час судового розгляду представником відповідача ПСП «Деметра» подано не було, як і не було надано доказів на підтвердження заперечень проти позовних вимог з наведених вище підстав.

З огляду на викладене, суд, керуючись засадами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, а також обовязку доказування, визначеними нормами ЦПК України, при вирішенні спору надає оцінку лише тим аргументам, які були наведені учасниками справи та доказам на їх підтвердження, зокрема, отримання чи не отримання орендодавцем орендної плати наперед, та не здійснює мотивованої оцінки тих обставин, на які сторони не посилались, які на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, встановивши обставини систематичної (більше двох разів) несплати відповідачем ПСП «Деметра» щорічної орендної плати у розмірі та строки, передбачені договором оренди землі, укладеним 01.07.2008 року між ним, як орендарем, та орендодавцем ОСОБА_6, зокрема, за період з 2015 по 2017 роки, та враховуючи, що законні права позивачів, як спадкоємців орендодавця ОСОБА_6, до яких після смерті останньої перейшло право на отримання орендної плати відповідно до умов вказаного договору, були порушені в звязку з тим, що позивачі були позбавлені можливості отримати гарантовані договором грошові кошти, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі від 01.07.2008 року та укладеної до нього додаткової угоди оренди земельної ділянки від 30.03.2012 року, як правочину, на підставі державної реєстрації якого право оренди відповідача ПСП «Деметра» було продовжено строком на 49 років, у звязку з чим позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в цій частині позовних вимог підлягає до задоволення.

Щодо позовних вимог про повернення позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельних ділянок площею по 3,1840 га кожна, які розташовані на території Брусівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається зі змісту договору оренди землі, укладеного 01.07.2008 року між матірю позивачів по справі ОСОБА_6 та відповідачем ПСП «Деметра», обєктом оренди є земельна ділянка загальною площею 6,37 га, у тому числі ріллі 6,37 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Брусівської сільської ради.

Згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки, закріпленого в Державному акті на право приватної власності на землю серії КР №020603, виданого ОСОБА_6, як власнику земельної ділянки площею 6,37 га, кадастровий номер :02:000:0146, вказана земельна ділянка мала спільні межі: від Г до Д - із земельною ділянкою №149 (99,92), від Д до А - із земельною ділянкою №147 (507,04), від А до Б - із землями загального користування, від В до Г - із земельною ділянкою №114-1 (302,36) (а.с.170-171 Том 1).

Відповідно до рішень Устинівського районного суду Кіровоградської області від 23.02.2016 року та від 01.03.2016 року, а також ухвал цього ж суду від 06.04.2016 року про виправлення описки в судовому рішенні, за кожним з позивачів по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як спадкоємцями за законом, визнано право власності на 1/2 частку земельної ділянки, що становить 3,185 га, кадастровий номер :02:000:0146 площею 6,37 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Брусівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, як спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті матері ОСОБА_6, яка померла 09.01.2015 року.

Згідно положень ч.1 ст.15 Закону України «Про державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються, крім іншого, відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж.

За змістом ч.8 ст.24, ч.1 ст.34 Закону України «Про державний земельний кадастр» на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. На кадастровому плані земельної ділянки відображаються, зокрема: площа земельної ділянки; зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності); координати поворотних точок земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; кадастрові номери суміжних земельних ділянок (за наявності); межі земельних угідь.

Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі поділу чи обєднання земельних ділянок (ч.10 ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр»).

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 21.10.2016 року, власником земельної ділянки площею 3,1840 га, кадастровий номер :02:000:2146 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Брусівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, є ОСОБА_1. Державна реєстрація земельної ділянки проведена 04.10.2016 року (а.с.90-94 Том 1).

Згідно кадастрового плану вказаної земельної ділянки її зовнішні межі, із зазначенням суміжних земельних ділянок, відображені наступним чином: від А до Б - земельна ділянка №149 (61,41), від Б до В - земельна ділянка №147 (507,04), від В до Г - землі державної власності, від Г до А - земельна ділянка №293 (530,77) гр-на ОСОБА_2 (а.с.92 Том 1).

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 21.10.2016 року, власником земельної ділянки площею 3,1840 га, кадастровий номер :02:000:1146 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Брусівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, є ОСОБА_2. Державна реєстрація земельної ділянки проведена 04.10.2016 року (а.с.95-99 Том 1).

Згідно кадастрового плану вказаної земельної ділянки її зовнішні межі, із зазначенням суміжних земельних ділянок, відображені наступним чином: від А до Б - земельна ділянка №149 (38,51), від Б до В - земельна ділянка №294 (530,77) гр-на ОСОБА_1, від В до Г - землі державної власності, від Г до Д - землі комунальної власності, від Д до А - земельна ділянка №114-1 (302,36) (а.с.97 Том 1).

З огляду на викладене, судом встановлено, що дві земельні ділянки площею по 3,1840 га кожна, які належать на праві власності позивачам по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, були утворені в результаті поділу успадкованої ними після смерті матері ОСОБА_6 (орендодавця за договором оренди землі від 01.07.2008 року) земельної ділянки загальною площею 6,37 га, що підтверджується як наведеними вище судовими рішеннями, так і зовнішніми межами зазначених двох земельних ділянок, які розташовані в межах раніше існуючої земельної ділянки площею 6,37 га, належної на праві власності ОСОБА_6 згідно державного акта на право приватної власності на землю серії КР №020603, як обєкта оренди за договором оренди землі від 01.07.2008 року.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» до істотних умов договору оренди землі належить обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки).

Згідно положень ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).

За змістом пунктів 37, 38 договору оренди землі від 01.07.2008 року не вбачається такої підстави для його припинення чи розірвання як поділ орендованої земельної ділянки та перехід права власності на утворені внаслідок цього земельні ділянки до іншої (інших) особи (осіб).

Відсутня така підстава і в переліку підстав припинення права користування земельною ділянкою, передбачених ст.141 Земельного кодексу України та ст.31 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що правомірність договору оренди землі від 01.07.2008 року, як правочину, не дивлячись на те, що обєкт оренди припинив своє існування, жодною із сторін не була спростована у встановленому законом порядку і представником відповідача під час судового розгляду не заперечувався факт належності позивачам двох земельних ділянок, які утворились внаслідок поділу земельної ділянки орендодавця ОСОБА_6, як і не було доведено належними та допустимими доказами обставину продовження користування ПСП «Деметра» після 04.10.2016 року іншими земельними ділянками, ніж ті, що утворились в межах земельної ділянки, належної за життя орендодавцю ОСОБА_6 згідно державного акта на право приватної власності на землю серії КР №020603, суд, з урахуванням задоволених позовних вимог про розірвання договору оренди землі від 01.07.2008 року та додаткової угоди оренди земельної ділянки від 30.03.2012 року, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині повернення позивачу ОСОБА_1 земельної ділянки площею 3,1840 га, кадастровий номер :02:000:2146, а позивачу ОСОБА_2 земельної ділянки площею 3,1840 га, кадастровий номер :02:000:1146, розташованих на території Брусівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, оскільки за змістом ст.321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом, до яких поділ земельної ділянки, що є обєктом оренди, не належить.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Кожним з позивачів при предявлені позову до суду був сплачений судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., що підтверджується оригіналами квитанції № П21795 від 20 грудня 2017 року (а.с.1 Том 1), та квитанції № П21774 від 20 грудня 2017 року (а.с.2 Том 1), а також судовий збір в сумі 1920 грн. 00 коп., що підтверджується оригіналами квитанції №4 від 15 січня 2018 року (а.с.55 Том 1) та квитанції №5 від 15 січня 2018 року (а.с.56 Том 1).

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Судом встановлено, що кожним із позивачів при поданні позовної заяви до суду був сплачений судовий збір за чотири позовні вимоги, замість трьох, зазначених ними в позовній заяві: розірвання договору оренди землі, розірвання додаткової угоди та повернення земельної ділянки, виходячи зі ставки судового збору за кожну позовну вимогу 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 640 грн. 00 коп., з урахуванням встановленого на 01 січня 2017 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1600,00 грн..

Згідно положень п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі викладеного, у звязку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача по справі ПСП «Деметра» на користь кожного позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі по 1920 грн. 00 коп., а сплачений кожним із позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір в сумі по 640 грн. 00 коп. може бути повернутий судом у разі подання ними відповідного клопотання, як такий, що був сплачений понад визначений законом розмір.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати, повязані із проведенням експертизи (п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

На підставі рахунку-фактури від 13.12.2018 року, наданого Кіровоградським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, судом встановлено, що розмір витрат на проведення по справі комісійної судової почеркознавчої експертизи складає 2250 грн. 24 коп. (а.с.91 Том 3).

Відповідно до квитанції №22 від 17 грудня 2018 року позивачами по справі була проведена оплата вартості вказаної вище експертизи у сумі 2250 грн. 24 коп., отримувачем зазначено: Кіровоградський НДЕКЦ МВС України, код отримувача: 25575003, призначення платежу: 11000084;033152;01;*;25575003, що відповідає реквізитам вказаного вище рахунку-фактурі (а.с.187 Том 3).

З огляду на викладене, суд вважає наданий експертною установою рахунок-фактуру від 13.12.2018 року та оригінал квитанції №22 від 17.12.2018 року, наданий представником позивачів, належними доказами на підтвердження понесених позивачами судових витрат, що повязані з розглядом справи, а саме: витрат за проведення комісійної судової почеркознавчої експертизи №261 від 20.12.2018 року, розмір яких є обгрунтованим, а тому зазначені витрати в сумі 2250 грн. 24 коп. в порядку розподілу судових витрат, передбаченому п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, покладаються на відповідача ПСП «Деметра» та підлягають стягненню на користь кожного з позивачів в сумі по 1125 грн. 12 коп..

Вирішуючи питання про відшкодування витрат, повязаних з проведенням Кропивницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз судової почеркознавчої експертизи №1816/1817/18-27 від 30.05.2018 року, які згідно рахунків №13109 від 07.05.2018 року (на суму 2145 грн.00 коп.) та №13110 від 07.05.2018 року (на суму 2145 грн.00 коп.) складають в загальному розмірі 4290 грн.00 коп. (а.с.45, 46 Том 2), суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.2, ч.1 ст.13 ЦПК України до основних засад (принципів) цивільного судочинства належить диспозитивність, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обовязки.

Як вбачається зі змісту письмової заяви, поданої представником позивачів ОСОБА_3, яка була підтримана нею в судовому засіданні по розгляду справи по суті, остання прохає суд не здійснювати розподіл судових витрат шляхом стягнення з відповідача ПСП «Деметра» витрат на проведення судово-почеркознавчої експертизи по рахунку Київського НДІСЕ Міністерства юстиції України №13109 від 07 травня 2018 року (а.с.45 Том 2, а.с.188 Том 3).

За змістом ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З огляду на викладене, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, а також не наданням позивачами та їх представником оригіналів платіжних документів (фіскальних чеків, квитанцій, платіжних доручень тощо) на підтвердження сплати саме позивачами, як учасниками справи, витрат, повязаних із залученням експерта та проведенням почеркознавчої експертизи згідно рахунків №13109 та №13110 від 07.05.2018 року, судом не здійснюється розподіл судових витрат відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України в частині стягнення з відповідача на користь позивачів витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи №1816/1817/18-27 від 30.05.2018 року.

Таким чином, враховуючи, що судовими витратами при розгляді позову, який судом задоволений повністю, є сплачений кожним з позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1920 грн. 00 коп. за предявлення до суду трьох позовних вимог та витрати, повязані з проведенням комісійної судової почеркознавчої експертизи у розмірі 2250 грн. 24 коп., які були оплачені позивачами спільно, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача ПСП «Деметра» обовязку відшкодувати на користь кожного із позивачів понесені ними судові витрати в сумі по 3045 грн. 12 коп. (1920 грн. 00 коп. (судовий збір) + 1125 грн. 12 коп.(половина вартості комісійної судово-почеркознавчої експертизи).

Згідно положень ч.1 ст.141 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову в повному обсязі, та отриманим судом повідомленням Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №188 від 16.10.2018 року про неможливість проведення комісійної судово-почеркознавчої експертизи відповідно до ухвали суду від 30.07.2018 року, оплату якої в сумі 2250 грн. 24 коп. було здійснено відповідачем ПСП «Деметра» (а.с.2-7, 27 Том 3), вказані судові витрати, повязані із проведенням експертизи, відшкодуванню позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягають.

Керуючись ст.ст.3, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 95, 110, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5 сільськогосподарського підприємства «Деметра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, реєстраційна служба Устинівського районного управління юстиції, про розірвання договору оренди землі, розірвання додаткової угоди оренди земельної ділянки та зобовязання повернути земельні ділянки - задоволити повністю.

Розірвати договір оренди землі, укладений 01 липня 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 сільськогосподарським підприємством «Деметра», щодо земельної ділянки площею 6,37 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Брусівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, зареєстрований у Устинівському райвідділі КРФ ДП «Центр ДЗК» 18 червня 2009 року за №94.

Розірвати додаткову угоду оренди земельної ділянки, укладену 30 березня 2012 року до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 18 червня 2009 року за №94, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 сільськогосподарським підприємством «Деметра», щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0146, розташованої на території Брусівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, зареєстровану у Відділі Держкомзему в Устинівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03 квітня 2012 року за №01354.

Зобовязати Приватне сільськогосподарське підприємство «Деметра» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3,1840 га, кадастровий номер :02:000:2146, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Брусівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області.

Зобовязати Приватне сільськогосподарське підприємство «Деметра» повернути ОСОБА_2 земельну ділянку площею 3,1840 га, кадастровий номер :02:000:1146, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Брусівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області.

Стягнути із ОСОБА_5 сільськогосподарського підприємства «Деметра» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3045 грн.12 коп. (три тисячі сорок пять гривень дванадцятькопійок).

Стягнути із ОСОБА_5 сільськогосподарського підприємства «Деметра» на користь ОСОБА_2 судові витратив розмірі 3045 грн.12 коп. (три тисячі сорок пять гривень дванадцятькопійок).

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, поштовий індекс 28611, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, поштовий індекс 28611, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Відповідач: Приватне сільськогосподарське підприємство «Деметра», місцезнаходження: вул.Петрівська, буд.№2 с.Брусівка Устинівського району Кіровоградської області, поштовий індекс 28611, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 30703108.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: реєстраційна служба Устинівського районного управління юстиції (юридична особа ліквідована на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року №17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Кропивницького апеляційного суду або через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Повне рішення суду складено 15 березня 2019 року.

Головуючий С.Ю.Атаманова