Єдиний номер справи 489/2619/16-ц
Провадження 22-ц812/4/19 Головуючий по 1 інстанції Тихонова Н.С.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2019р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Горенко Ю.В.,

за участі: відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2018р.

за позовом Моторного (транспортного) бюро України до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановила:

У травні 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України предявило позов до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позивач зазначав, що 27.11.2013 року з вини відповідача, який керував автомобілем НОМЕР_1, сталась дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої автомобіль марки «Опель», д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_6 зазнав механічних пошкоджень.

Відповідач на час скоєння ДТП не мав чинного договору страхування обовязкової цивільно-правової відповідальності, а тому потерпілий звернувся за страховим відшкодуванням до позивача, якиий і здійснив таку виплату в розмірі 9 619 грн. 92 коп. Додатково позивач поніс витрати на оплату юридичних послуг в розмірі 2000 грн. та на послуги аварійного комісара в розмірі 770 грн.

Оскільки відповідач в досудовому порядку не відшкодував понесені витрати, позичав просив про задоволення позову.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2018р. позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 9 619 грн. 92 коп. сплаченого страхового відшкодування та 770 грн. за послуги аварійного комісара.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його змінити та зменшити розмір відшкодування.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

ОСОБА_7 з п.41.4 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні

регламентних виплат.

За правилами ст.1191 ЦК, ст.38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 27.11.2013 року в м. Миколаєві по пр. Леніна сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «М-21412» д/н НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_4, та автомобіля марки «Опель», д/н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_6 Внаслідок даної пригоди автомобілю «Опель» було завдано механічних пошкоджень.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.12.2013р. по справі № 3/489/2686/2013 винним у скоєнні вищезазначеної ДТП визнано ОСОБА_4, який керуючи транспортним засобом марки «М-21412» д/н НОМЕР_3 в м. Миколаєві рухаючись по пр. Леніна в районі будинку №148 не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Опель», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, який раптово зупинився попереду.

ОСОБА_7 №АЕ/0923706 цивільно-правова відповідальність власника пошкодженого транспортного засобу марки «Опель» була застрахована у ПрАТ «СК «ПРО100 страхування». Строк дії договору з 04.12.2012 р. по 03.12.2013 р.

На час скоєння ДТП ОСОБА_4 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до Висновку субєкта оціночної діяльності ВОП ОСОБА_8 №145/12/2013 від 27.12.2013р., розмір завданих автомобілю марки «Опель», д/н НОМЕР_2 матеріальних збитків складає 11543 грн. 90 коп.

14 лютого 2014р. МТСБУ здійснило виплату відшкодування ОСОБА_6 в розмірі 9619 грн. 92 коп. Також позивач сплатив 12 лютого 2014р. ТОВ УЕЦ «Експерт-Сервіс Авто» 770 грн. за послуги аварійного комісара (збір документів по справі, складання протоколу огляду автомобіля, визначення розміру шкоди, виклик заінтересованих осіб).

За таких обставин суд дійшов до вірного висновку про наявність підстав для ухвалення рішення на користь позивача.

Посилання в апеляційній скарзі щодо заподіяння шкоди в розмірі меншому за 5000 грн. є безпідставними, тому що спростовуються висновком субєкта оціночної діяльності №145/12/2013 від 27.12.2013р., якому суд першої інстанції дав оцінку у відповідності з вимогами ст.89 ЦПК.

Крім того, ці доводи додатково перевірялись судом апеляційної інстанції і не знайшли свого підтвердження, так як за даними експертного висновку №18-521 від 30 листопада 2018р. вартість матеріального збитку завданого пошкодженням автомобіля марки «Опель», д/н НОМЕР_2 внаслідок ДТП, яка сталася 27 листопада 2013р. станом на грудень 2013р. складає 10855,90 грн., що не перевищує розмір відшкодування сплаченого позивачем потерпілій особі.

Оскільки суд постановив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Враховуючи те, що ухвалою суду від 16 березня 2018р. відповідачу відстрочено сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до ухвалення судового рішення, то з останнього на підставі ст.141 ЦПК підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2018р. без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 2067 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 06 березня 2019р.

Головуючий: Судді: