Провадження № 2/219/793/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

04.03.2019 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Погрібної Н.М.,

при секретарі Мирошниченко О.Л.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №219/14488/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом Бахмутської міської ради про визнання права власності, відповідно до якого просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж № 3, 1991 року побудови, розташованого за адресою: місто Бахмут, Донецька область, вулиця Магістратська.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.05.1988 року він отримав дозвіл № 157/4 будівництва гаражу № 3 по вулиці Островського (нині - вулиця Магістратська) в м. Артемівську (нині м. Бахмут), яке було узгоджено з управлінням головного архітектора м. Артемівська згідно проекту. Зазначає, що після отримання дозволу, у 1991 році побудував гараж, став їм користуватися за призначенням і користується по теперішній час. До 2018 року позивач не мав на увазі, що фактично його право власності на гараж не зареєстровано, а, відтак, він за документами не є власником спірного гаражу. Звернувшись до реєстраційної служби, позивачу повідомили, що дозвіл № 157/4 від 04.05.1988 року не є документом, на підставі якого згідно ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вони мають можливість провести реєстрацію права власності за позивачем. Тоді позивач знов звернувся до відповідача для вирішення спірного питання. Рішенням № 6/122-2344 від 24.10.2018 року Бахмутська міська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міськради, та передати безоплатно у приватну власність земельну ділянку комунальної власності територіальної громади м. Бахмут фізичній особі ОСОБА_1 по вулиці Магістратська, гараж № 3 у м. Бахмут загальною площею 0,0027 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу (кад. №:00:017:0770). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач - ОСОБА_1 є власником земельної ділянки під спірним гаражем. Відповіддю № 01-1612-08 від 04.12.2018 року Управління муніципального розвитку Бахмутської міської ради розяснило позивачу, що оскільки ним вже здійснено будівництво гаражу, видати містобудівні умови та обмеження не можливо і не є необхідним, у звязку з чим у позивача не має іншого альтернативного досудового способу захисту свого права власності, позивач вимушений звернутися до суду із цією заявою, яку просить задовольнити.

Представник позивача у підготовче засідання не зявився, просив розгляд справи проводити за відсутністю сторони позивача, на позовних вимогах наполягав з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, у заяві по суті спору проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до виписки із рішення №157/4 виконкому Артемівської міськради народних депутатів від 04.05.1988 року, ОСОБА_1 отримав дозвіл на будівництво гаражу № 3 по вулиці Островського (нині - вулиця Магістратська) в м. Артемівську (нині м. Бахмут), який був узгоджений з управлінням головного архітектора м. Артемівська згідно проекту.

Згідно витягу з Рішенням № 6/122-2344 від 24.10.2018 року «Про передачу у власність земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Бахмут», Бахмутська міська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міськради, та передало безоплатно у приватну власність земельну ділянку комунальної власності територіальної громади м. Бахмут фізичній особі ОСОБА_1 по вулиці Магістратська, гараж № 3 у м. Бахмут загальною площею 0,0027 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу (кад. №:00:017:0770).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №143313693 від 30.10.2018 року, позивач - ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, загальною площею 0,0027 га, кад. №:00:017:0770.

Відповіддю № 01-1612-08 від 04.12.2018 року Управління муніципального розвитку Бахмутської міської ради розяснило ОСОБА_1, що оскільки ним вже здійснено будівництво гаражу, видати містобудівні умови та обмеження не можливо і не є необхідним.

Із технічного паспорту на гараж, виготовленого 27.04.2018 року та виданого Комунальним підприємством «Бахмутське бюро технічної інвентаризації», убачається, що був розроблений проект на гараж №3 за адресою: Донецька область, м. Махмут, вул. Магістратська та виготовлений технічний паспорт на імя ОСОБА_1.

Відповідно звіту про експертну грошову оцінку гаражу, розташованого за адресою; Донецька область, м. Бахмут, вул. Магістратська, гараж №3, виконаного, ПП «Юридична фірма «Деменкова і Партнери», оціночна вартість вищезазначеного гаражу, складає 16 000,00 грн.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. ст. 316-317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що закріплено у ст. 321 ЦК України.

Згідно ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дні набрання ними чинності. Тобто, з огляду на виниклі правовідносини, слід застосувати закони, нормативно-правові акти в тій редакції, які були чинними на час виникнення права у позивача на забудову гаражу і оформлення права власності на нього.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За приписами ч. 1, 3 ст.105 Цивільного кодексу Української РСР, громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо). Господарські і побутові будівлі та споруди, зведені громадянином без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту, чи з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, за рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів зносяться громадянином, який провадив самочинне будівництво, або за його рахунок.

Згідно з інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР та яка втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13.12.1995 року, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 р "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", вбачається, що оформлення права власності на гаражі, як окремі будівлі, та/або у гаражних кооперативах, законодавством станом на 1995-1996 роки не було передбачено взагалі, Указ Інструкція стосуються лише житлових будинків із господарськими спорудами.

Із розяснень, наданих Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.12.2012 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», вбачається, що дійсно не має чіткого законодавчого врегулювання оформлення права власності на гаражі і відсутній спрощений порядок оформлення такого права за їх фактичними власниками. Тому судами повинні бути досліджені наступні факти: чи є факт виділення у встановленому законом порядку земельної ділянки під такими гаражами, чи були такі гаражі побудовані громадянами за власні кошти, чи це не є самочинним будівництвом, чи не порушуються права інших громадян, осіб при визнанні права власності на гараж за позивачем.

Враховуючи те, що позивачем у 1988 року був отриманий дозвіл на виконання будівельних робіт гаражу, а в 2018 році орган місцевого самоврядування видав дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки під цим гаражем, суд вважає доведеними та законними вимоги ОСОБА_1.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнавши за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на гараж № 3, 1991 року побудови, розташованого за адресою: місто Бахмут, Донецька область, вулиця Магістратська.

З огляду на викладене та керуючись статтями ст. 5, 7, 12, 13, 76, 141, 142, 263, 264, 265, 272 ЦПК, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради про визнання права власності, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на гараж № 3, 1991 року побудови, розташованого за адресою: місто Бахмут, Донецька область, вулиця Магістратська.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його підписання або проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Н.М.Погрібна