Справа № 349/67/19
Провадження № 2/349/114/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 березня 2019 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря судового засідання Сірко І.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рогатині в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення аліментів на його утримання в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно, у звязку з тим, що він є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги.

В обгрунтування позову зазначено, що позивач є непрацездатною особою похилого віку, не працює, отримує пенсію, інших джерел доходів у нього немає, на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні. Його матеріальне становище незадовільне. Відповідачі по справі доводяться йому дочками, добровільно допомоги на його утримання не надають, через що він змушений звертатися за захистом своїх прав до суду. Просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав. Пояснив, що позивач доводиться йому рідним братом. На даний час потребує матеріальної допомоги від дітей, оскільки розмір пенсії, яку він отримує в сумі 1600 грн., не забезпечує його потреби у лікуванні, догляді за ним. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позову не визнала зовсім. Направила на адресу суду відзив відповідно до якого зазначила, що на даний час не працює, здійснює догляд за двома дітьми до досягнення ними трьохрічного віку. Її дохід становить 1700 грн. на місяць - це допомога, яку їй виплачує управління соціального захисту на утримання двох малолітніх дітей до досягнення ними трьохрічного віку. За таких обставин у неї має можливості працювати та надавати утримання батькові. Крім того, позивач з 1995 року не проживав у сім'ї, не надавав утримання ні їй, ні сестрі, хоча мав таку можливість, оскільки був особою працездатного віку, був працевлаштований та мав додаткові заробітки. Батько вів аморальний спосіб життя, вчиняв насильство у сім'ї. Після розірвання шлюбу з їхньою матір'ю, забрав з будинку усі цінні речі, продав автомобіль, який був у спільній сумісній власності батьків та кошти витратив на власні потреби. Її сестра - ОСОБА_4 у пошуках роботи виїхала за межі України, постійної роботи немає, працює на різних тимчасових роботах. Просила у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не прибула і не повідомила суд про причини неявки, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, відповідачки ОСОБА_2, дослідивши та перевіривши усі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія I-НМ № 377696 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія I-НМ № 377697, виданими Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Івано-Франківській області 15.01.2019.

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу №4 від 12 грудня 2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 перебував в шлюбі з ОСОБА_5, який розірвано 24 листопада 2010 року.

ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду - Галицькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України, отримує пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серія ААИ №, виданого 09 грудня 2015 року.

Згідно виписки з рішення Рогатинського районного суду від 17 листопада 1998 року, шлюб, який був зареєстрований 07 січня 1978 року у виконавчому комітеті Бабинецької сільської ради між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, розірвано. Рішення набуло законної сили 27 листопада 1998 року.

ОСОБА_2 відповідно до нказу №77-В від 28 березня 2017 року з 28 березня 2017 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, що підтверджується довідкою, №195, виданною 19 лютого 2019 року ТОВ "Спецагропроект".

ОСОБА_2 має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серія І-НМ №329474 та серія №І-НМ №329473, виданими 31 грудня 2016 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов від 05 березня 2019 року, складеного комісією Рогатинської міської ради в присутності ОСОБА_2, ОСОБА_5, позивач по справі ОСОБА_3 з 1995 року припинив виконувати батьківські обов'язки по вихованню та утриманню малолітніх дітей. Приходив додому у нетверезому стані, вчиняв сварки та бійки стосовно дружини ОСОБА_5, які відбувалися в присутності малолітніх дітей. Після розірвання шлюбу між ним та матір'ю дітей, забрав з будинку усю побутову техніку, інші речі побутового вжитку. Продав транспортний засіб, виручені кошти за який витратив на власні потреби. ОСОБА_3 не цікавився дітьми, не брав участі в їх утриманні та вихованні. На даний час ОСОБА_2 не працює, здійснює догляд за малолітніми дітьми, ОСОБА_4 у пошуках роботи виїхала за межі України, де не має постійної роботи, працює на різних тимчасових роботах, немає можливості надавати утримання батькові.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч. 1ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків суд враховує, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їй утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги. Стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати позивачем матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання позивачем доходів, які є меншими за прожитковий мінімум.

Судом встановлено зі слів довірителя, що позивач отримує пенсію в сумі 1600 грн.., що перевищує розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого державою на 01 січня 2019 року, до яких відноситься позивач, у розмірі згідно з ст.7 Закону " Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

За ст.204 Сімейного кодексу дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" містить роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обовязків щодо них.

Суд, враховує обставини справи, що позивач є пенсіонером, тобто в правовому розумінні непрацездатним, однак отримує пенсію в межах прожиткового мінімуму встановленого законом України "Про Державний бюджет"

Тлумачення статті 204 СК України свідчить, що вона може застосовуватися, якщо встановлено у сукупності такі обставини: (а) непрацездатність матері, батька; (б) потребу матері, батька в матеріальній допомозі; (в) ухилення матері, батька від виконання батьківських обов'язків. Тобто, звільнення від обов'язку утримувати матір, батька може мати місце лише у випадку, якщо такий обов'язок у дочки, сина виник.

ОСОБА_8 не довів факту потреби матеріальної допомоги, а тому у відповідачів не виник обов'язок утримувати позивача.

З врахуванням наведеного та обставин, встановлених у судовому засіданні, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 264, 265, 274 ЦПК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_3.

Дата складення повного судового рішення 14 березня 2019 року.

Суддя: О.О.Лошак