Справа № 344/4568/14-ц
Провадження № 2/344/133/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

04 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1657 pv-07 від 02.10.2007 року, у розмірі 2 173 099,53 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1700грн. та витрати на інформаційне забезпечення судового процесу в розмірі 120грн. Свої вимоги мотивує тим, що 02.10.2007 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 1657 pv-07 від 02.10.2007 року, на підставі якого банк надав позичальнику кредитні ресурси в сумі 99 000 доларів США в тимчасове користування на умовах забезпеченості зворотності, терміновості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими договором та додатковими угодами до кредитного договору. Забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором згідно договору застави від 02.10.2007 року виступає автомобіль марки MERSEDES-BENZ моделі GL 320, 2007 року випуску, чорного кольору, шасі № 4JGBF22E58A299269, тип легк. Універсал В, реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований 1-м МРВ ДАІ м. Івано-Франківська 02.10.2007 року. Банк видав відповідачу кредит, відповідач кредит отримав, але допустив прострочення в платежах згідно графіку, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість станом на 09.08.2011 року: по сплаті кредиту в сумі 94 228,18 доларів США, що еквівалентно 751 092,82грн.; по сплаті процентів 44 284,36 доларів США, що еквівалентно 352 990,63 грн. Окрім того, за порушення п.п 3.2, 3.3, 3.5, 4.3, 4.4, .6 банк нарахував пеню за прострочку сплати передбачених платежів в розмірі 134 113,17 доларів США, що еквівалентно 1 069 016,08грн. Загальна сума заборгованості по кредитному договору станом на 09.08.2011 року склала 272 625,71 доларів США, що еквівалентно 2 173 099,53грн.

Ухвалою суду від 01.04.2014 року заяву представника ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено ОСОБА_1Г відчужувати автомобіль марки Мерседес бенц, моделі GL 320, легковий універсал-В, 2007 року випуску, чорного кольору, шасі № 4JGBF22E58A299269, д.н.з. НОМЕР_1, до розгляду справи по суті.

16.04.2016 року представником ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1657 pv-07 від 02.10.2007 року в сумі 6 706 855,43 грн., з яких: сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту 92 587,81грн.; сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 964 953,90 грн.; сума строкової заборгованості за відсотками 16 450,63 грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками 936 746,30 грн.; сума пені за прострочення заборгованості за кредитом та відсотками 4 696 116,79 грн., та судові витрати по справі (а.с.72).

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12.08.2014 року скасовано ухвалу суду від 14.07.2014 року про відмову в забезпеченні позову та поставлено нову ухвалу, якою зобовязано відповідача передати належний їй автомобіль марки MERSEDES-BENZ моделі GL 320, 2007 року випуску, чорного кольору, шасі № 4JGBF22E58A299269, тип легковий Універсал В, реєстраційний номер НОМЕР_1 на зберігання АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с. 108-109).

13.10.2014 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1657 pv-07 від 02.10.2007 року в сумі 8 988 967,85 грн., з яких: сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту 1 220 257,10грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками 1 202 901,61 грн.; сума пені за прострочення заборгованості за кредитом та відсотками 6 505 809,14 грн., та судові витрати по справі (а.с.111).

Представником позивача було подано заяву, в якій відповідно до розяснень Пленуму ВСУ № 14 від 14.12.2009 року, просила стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 10 542 026,06грн. (а.с. 152).

11.03.2016 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1657 pv-07 від 02.10.2007 року в сумі 22 328 905,33 грн., з яких: сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 94 228,18 доларів США, що еквівалентно 2 553 093,88грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками 114 120,73 доларів США, що еквівалентно 3 092 078,52 грн.; сума пені за прострочення заборгованості за кредитом та відсотками 16 683 732,87 грн., та судові витрати по справі (а.с.187).

Ухвалою суду від 26.05.2016 року по справі призначено судову економічну експертизу (а.с.207-208).

Представник позивача в судове засідання 04.03.2019 року не зявився, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло.

Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши подані сторонами докази, наявні у справі, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 02.10.2007 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 1657 pv-07 від 02.10.2007 року, на підставі якого банк надав позичальнику кредитні ресурси в сумі 99 000 доларів США для придбання автомобіля MERSEDES-BENZ моделі GL 320, 2007 року випуску, а відповідач зобов'язався повернути кредитні кошти у строк до 02 жовтня 2014 року.

Відповідно до п.3.3. позичальник зобов'язався щомісячно у термін з 1 по 10 число кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами в розмірі 1178 доларів США 57 центів та нарахованими процентами, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості (Додаток№ 1, який є невід'ємною частиною договору). Останню сплату щомісячного платежу по погашенню позичкової заборгованості позичальник зобов'язується здійснити не пізніше 02 жовтня 2014 року.

Відповідно до п. 4.1. позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту, за такими процентними ставками: п.4.1.1. протягом першого фактичного року кредитування (з першого по дванадцятий місяць включно користування ресурсами, починаючи з дати укладення цього договору та закінчуючи 01.10.2008 р.) за процентною ставкою 12 процентів річних; 4.1.2. протягом другого фактичного року кредитування (з тринадцятого по двадцять четвертий місяць включно користування ресурсами, починаючи з 02.10.2008 р. та закінчуючи 01.10.2009 р.) за процентною ставкою 11,5 процентів річних; п.4.1.3. протягом третього фактичного року кредитування (з двадцять п'ятого по тридцять шостий місяць включно користування ресурсами, починаючи з 02.10.2009 р. та закінчуючи 01.10.2010 р.) за процентною ставкою 11 процентів річних; п.4.1.4. протягом четвертого фактичного року кредитування (з тридцять сьомого по сорок восьмий місяць включно користування ресурсами, починаючи з 02.10.2010 р. та закінчуючи 01.10.2011 р.) за процентною ставкою 10,5 процентів річних; п.4.1.4. протягом п'ятого фактичного року кредитування (з сорок дев'ятого по шістдесятий місяць включно користування ресурсами, починаючи з 02.10.2011 р. та закінчуючи 01.10.2012 р.) за процентною ставкою 10 процентів річних; п.4.1.4. протягом шостого фактичного року кредитування (з шістдесят третього по сімдесят другий місяць включно користування ресурсами, починаючи з 02.10.2012 р. та закінчуючи 01.10.2013 р.) за процентною ставкою 9,5 процентів річних; п.4.1.7. протягом сьомого фактичного року кредитування (з сімдесят третього місяця користуванняресурсами, починаючи з 02.10.2013 р. та закінчуючи кінцевою датою повернення кредитних ресурсів, зазначеною в п.3.2 цього договору) за процентною ставкою 9% процентів річних. Відповідно до п.4.2 нарахування процентів проводиться за кожний день користування кредитними ресурсами за методом нарахування процентів.

Відповідно до п. 3.4 позичальник уповноважив банк при настанні строків повернення кредиту та/або сплати процентів та/або комісійної винагороди передбачених п. 3.2, 3.3, 4.3, 4.4 або іншими пунктами договору, списувати необхідні суми, за умови їх наявності, з поточного чи іншого рахунку позичальника та зараховувати їх у рахунок погашення позичковою заборгованості та процентів. Зазначене є обов'язком банку та не звільняє позичальника від відповідальності за несвоєчасне виконання своїх грошових зобов'язань.

Відповідно до п.3.7 сторони домовилися, що суми, внесені позичальником у погашення поточної заборгованості направляються на виконання зобов'язань позичальника в наступній черговості: у першу чергу погашаються прострочені проценти за користування кредитними ресурсами; у другу чергу погашаються нараховані проценти за користування кредитними ресурсами, які не є простроченими; у третю чергу погашаються суми за основним боргом по кредиту; у четверту чергу погашається непрострочена заборгованість по кредитним ресурсам; у п'яту чергу погашається пеня за прострочення сплати щомісячних платежів по погашенню позичкової заборгованості, процентів за користування кредитними ресурсами та інших платежів за цим договором.

Відповідно до п.7.2 цей договір набирає чинності з моменту першої видачі кредитних ресурсів (їх першої частини) та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

Відповідно до п.7.3 цей договір може бути змінений або доповнений за взаємною згодою сторін. Всі зміни та доповнення до цього договору, за винятком випадку, передбаченого п.4.6 цього договору, вносяться у письмовій формі шляхом укладення договорів про внесення змін і доповнень до цього договору. Такі зміни і доповнення додаються до цього договору та є його невід'ємною частиною.

ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами кредитування, про що міститься її підпис у інформації про умови кредитування від 02.10.2007 р.

Згідно п.5.1 забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором виступає застава автомобіля MERSEDES-BENZ моделі GL 320, 2007 року випуску, що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія АТС № 032038, виданого 1-м МРВ ДАІ м. Івано-Франківська 02.10.2007 року.

Кредитний договір був забезпечений договором застави транспортного засобу від 02.10.2007р., за яким в рахунок забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором № 1657 pv-07 від 02.10.2007 року, остання передала у заставу банку належний їй на праві власності транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ моделі GL 320, 2007 року випуску.

10.11.2008 року банк звернувся до відповідача з листом-повідомленням № 5439/02-02 (а.с.13) з вимогою сплатити суму заборгованості, яка виникла у звязку з непогашенням заборгованості за виданими кредитними ресурсами та нарахованою комісією в сумі 10 102,31 дол. США та 67 371,33 грн.

30.05.2008 року між ОСОБА_1 та спільним українсько-нідерладським підприємством товариством з обмеженою відповідальністю «Солтекс» було укладено договір прийняття солідарного обовязку № 3 (а.с.35). Відповідно до п.п. 1.1. даного договору солідарний боржник зобовязується частково відповідати перед кредитором за виконання боржником зобовязань: по кредитному договору № 1657 pv-07 від 02.10.2007 року, за яким кредитор надав боржнику в кредит грошові кошти в сумі 99 000 доларів США, а боржник зобовязався повернути зазначені грошові кошти разом з нарахованими процентами. Згідно п.п. 1.2. даний договір укладений з метою забезпечення зобовязань боржника перед кредитором, що виникли на підставі основного договору. п.п. 3.1. передбачено, що боржник та солідарний боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобовязання в обсягах, визначених цим договором. Відповідно до п.п. 2.2. солідарний боржник цим договором забезпечує виконання зобовязання за основним договором в межах 10 000 доларів США. Згідно п.п. 4.1.1 при порушенні боржником зобовязання перед кредитором за основним договором, солідарний боржник зобовязаний виконати за боржника зобовязання у пятиденний строк з дня отримання вимоги від кредитора або боржника. П.п. 4.1.4 передбачено, що після повного виконання зобовязання за основним договором солідарним боржником до нього переходять права кредитора за основним договором в частині, сплаченій ним з боржника.

Суд не приймає до уваги поданий договір,оскільки Банк не був стороною таекого договору та не надавав згоду на його укладення.

Факт укладення кредитного договору і прийняття позичальником всіх умов його кредитування підтверджується наявністю підписів відповідача у кредитному договорі та договорі застави.

Таким чином, між сторонами разом з укладенням договору споживчого кредиту, виникли правовідносини, які врегульовані нормами закону, що регулюють договірні правовідносини, зокрема, договір кредиту як різновид договору позики, і умовами укладеного між сторонами договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п.3.2, 3.3, 3.5, 4.3, 4.4, 4.6 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.

Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість за кредитним договором № 1657 pv-07 від 02.10.2007 року за період з 02.10.2007 року по 01.03.2016 року становить 22 328 905,33 грн., з яких: сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 94 228,18 доларів США, що еквівалентно 2 553 093,88грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками 114 120,73 доларів США, що еквівалентно 3 092 078,52 грн.; сума пені за прострочення заборгованості за кредитом та відсотками 16 683 732,87 грн.(а.с.188-194).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Саме такі висновки містяться у постановах ВеликоїПалати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

Таким чином, позивач має право вимагати від відповідача як від сторони, що прострочила зобовязання, сплати заборгованості по тілу кредиту, процентів та неустойки, передбаченої договором за період з 02.10.2007 року по 02.10.2014 року.

Як вбачається з розрахунків заборгованості (а.с.73-79, 188-194) заборгованість за кредитним договором № 1657 pv-07 від 02.10.2007 року за період з 02.10.2007 року по 02.10.2014 року становить по тілу кредиту 94 228 доларів США 18 центів, за процентами - 92 511 доларів США 09 центів, пеня за прострочення заборгованості - 6 491 409 гривень 14 копійок.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову ПАТ«Банк «Фінанси та Кредит» оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору № 1657 pv-07 від 02.10.2007 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, тому банком позивачем відповідно до умов кредитного договору було нараховано пеню.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1657 pv-07 від 02.10.2007 року за період з 02.10.2007 року по 02.10.2014 року по тілу кредиту у розмірі 94 228 доларів США 18 центів, за процентами у розмірі 92 511 доларів США 09 центів, та пеню за прострочення заборгованості у розмірі 6 491 409 гривень 14 копійок.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 549, 550, 611, 613,615, 627, 629, 631, 638,639, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 263-265

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та Кредит», місцезнаходження: 04054, м. Київ, Артема, 60, ), суму заборгованості за кредитним договором № 1657 pv-07 від 02.10.2007 року: по тілу кредиту 94 228 (девяносто чотири тисячі двісті двадцять вісім) доларів США 18 центів, що еквівалентно 2 530 968 (два мільйони пятсот тридцять тисяч девятсот шістдесят вісім) гривень 91 копійка, суму заборгованості за процентами - 92 511 (девяносто дві тисячі пятсот одинадцять) доларів США 09 центів, що еквівалентно 2 484 847 (два мільйони чотириста вісімдесят чотири тисячі вісімсот сорок сім) гривень 88 копійок, пеню за прострочення заборгованості - 6 491 409 (шість мільйонів чотириста девяносто одна тисяча чотириста девять) гривень 14 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та Кредит», місцезнаходження: 04054, м. Київ, Артема, 60, ), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 гривень 00 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Публічне Акціонерне Товариство «Банк «Фінанси та Кредит», місцезнаходження: 04054, м. Київ, Артема, 60, .

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Суддя Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 07 березня 2019 року.