РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.,

при секретарі Савицької М.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 .

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини

ВСТАНОВИВ:

25.07.2019 року, ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд виключити відомості про нього, як батька дитини - ОСОБА_4 з актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 146, виданий 06.05.2012 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. В обґрунтування позову посилається на те, що він не є біологічним батьком малолітньої дитини, просив призначити на підтвердження зазначеного молекулярно-генетичну експертизу.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 29.07.2019 року відкрито загальне позовне провадження, справа призначена до розгляду в підготовче судове засідання.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтвердила та просила х задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка в підготовчому судовому засіданні повністю визнала позов, підтвердивши факт, що позивач не є біологічним батьком її дитини, вказуючи при цьому, що права дитини даним визнанням позову не порушені.

Представник відповідача також підтримала позицію відповідачки, вказуючи про визнання позовних вимог в повному обсязі та можливість розгляду справи в підготовчому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Представник позивача не заперечувала щодо розгляду справи в підготовчому судовому засіданні та пояснила, що позивача не наполягає на відшкодуванні судових витрат.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої, за результатами розгляду підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні

Дослідивши письмові докази, вислухавши учасників судового розгляду, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.

Статтею 122 СК України передбачено, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком.

Відповідно до приписів ст. 136 СК України - особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Згідно із п.п. 10,11 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК України).

Відповідно до ст. 136 СК України - оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому, відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 17.02.2012 року, який був зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції, актовий запис №93.(а.с. 11).

Згідно свідоцтва про народження малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 146, складений 08 травня 2012 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, батьками дитини вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . (а.с. 12).

За поясненнями сторін в судовому засіданні шлюб між сторонами розірвано.

Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.06.2019 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 26.03.2019 року і до повноліття дитини.

Позивач повідомив, що під час спілкування з дружиною в процесі судового розгляду про стягнення аліментів, вона йому повідомила, що дочка не його дитина, і потім його підозри підтвердились, отримавши відповідні результати аналізів в Центрі репродукції людини.

З позову вбачається, що у зв`язку з тим що, позивач не є біологічним батьком малолітньої дитини, він бажає щоб його данні як батька дитини були виключенні із актового запису про народження дитини.

В підготовчому судовому засіданні відповідачка особисто підтвердила обставини позовних вимог та визнала позов в повному обсязі, у зв*язку з чим суд, відповідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України, дійшов до висновку, про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

При подані позову позивач сплатив судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3-7,10-13,18,11,76-83,95,133,136,141,158,174,200,213,228,229,241-246,258,259,263-268,272,273 ЦПК України, ст.ст. 122,136 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити повністю.

Виключити із актового запису № 146 від 08 травня 2012 року про народження дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зробленого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, запис про батька - ОСОБА_4 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_4 - АДРЕСА_1

ОСОБА_2 - АДРЕСА_2

Суддя: