Cправа № 563/1915/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019 року

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді Загородько Н.А.

секретар судового засідання Заруцький А.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Корець цивільну справу за ОСОБА_1 до Самострілівської сільської ради, Корецької РДА про визнання права на земельну частку (пай),-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) у середньому розмірі, що встановлений по Самострілівській сільській раді Корецького району Рівненської області, як члену сільськогосподарського підприємства.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що з 16 квітня 1984 року по 07 вересня 1996 року працювала у колгоспі "ім.Шевченка". Під час розпаювання, коли складалися перші списки пайовиків, її прізвище фігурувало. В який період прізвище позивача зникло їй невідомо, однак вона так і не отримала сертифікату на право власності на земельну частку (пай). Тому позивач була змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали та просили його задоволити з підстав вказаних у позовній заяві.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, проте подали суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі.

Вислухавши позивача, представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 в 1984 році була прийнята на роботу в колгосп "ім.Шевченка" Корецького району, а в 1996 році - звільнена.

Відповідно до інформації відділу у Корецькому районі ГУ Держгеокадастру в Рівненській області № 29-17-0.26-169/110 від 05.09.2019 року Державний акт на право колективної власності на землю по КСП "ім.Шевченка" було зареєстровано за №18 від 23.11.1995 року серія РВ № 00020.

Як вбачається з матеріалів справи позивач змінила своє прізвище з " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 ".

Відповідно до інформації наданої відділом у Корецькому районі ГУ Держгеокадастру у Рівненській області № 32-17-0.26-120/110-19 від 05.06.2019 року згідно додатку № 1 до Державного акта серії РВ № 00020 на право колективної власності на землю сільськогосподарському підприємству ім.Шевченка на території Самострілівської сільської ради Корецького району ОСОБА_1 зазначена під № 153.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини першої статті 22 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з вимогами статей 22, 23 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) та зазначеного указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом.

Згідно зі статтею 71 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до статті 75 ЦК УРСР позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін.

Згідно з вимогами статті 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Винятки з цього правила, а також підстави зупинення і перериву перебігу строків позовної давності встановлюються і статтями 78 і 79 цього Кодексу.

Відповідно до статтею 80 ЦК УРСР закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Судом встановлено, що на момент отримання 23 листопада 1995 року КСП "ім.Шевченка" державного акта на право колективної власності на землю позивач була членом цього колгоспу і була внесена до списку осіб на розпаювання землі.

Позивачу необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на пропуск нею строку звернення до суду з цим позовом, оскільки право на позов у ОСОБА_1 виникло ще у 1995 році (коли почалося розпаювання земель колишніх колгоспників), що є загальновідомим фактом. Тому ОСОБА_1 , як член колгоспу, повинна була дізнатись про порушення свого права на земельну частку (пай) з часу видачі КСП "ім.Шевченка" державного акта на право колективної власності на землю (23 листопада 1995 року). Однак, позивач у передбачений законом строк, не звернулася до суду з вказаними вимогами, що стало підставою для відмови у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Самострілівської сільської ради, Корецької РДА про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 жовтня 2019 року.

Суддя