Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/1551/19
провадження № 2-о/632/52/19
10 жовтня 2019 р. м. Первомайський
РІШЕННЯ

Іменем України

Первомайський міськрайонний суд Харківської області

у складі судді Росохи А.В., при секретарі Венгер В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайський Харківської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Первомайський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 про встановлення факту реєстрації шлюбу та поновлення актового запису про укладення шлюбу,-

УСТАНОВИВ:

16 вересня 2019 року заявник звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження в якій просить її задовольнити, посилаючись на те, що 23 серпня 2014 року він з ОСОБА_2 уклали шлюб, який було зареєстровано Сімферопольським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис про шлюб № 30, про що видане свідоцтво серії НОМЕР_1 . Після укладення шлюбу ОСОБА_2 взяла прізвище ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька - ОСОБА_4 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області видано свідоцтво про народження. Під час оформлення дружиною закордонного паспорта було встановлено, що в реєстрі актів цивільного стану відомості про реєстрацію шлюбу відсутні.

У зв`язку з цим виникла необхідність звернутися до суду з заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу, яке на теперішній час можливо тільки шляхом звернення до суду.

В судове засідання заявник надав заяву про розгляд справи без його участі на заявлених вимогах наполягає.

Заінтересовані особи надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги заявників з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23.08.2014 року зареєстрували шлюб на тимчасово окупованій території м. Сімферополь, АР Крим, про що їм 21 лютого 2019 року видано свідоцтво серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Згідно відповіді Первомайського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області заявникам відмовлено у видачі свідоцтва та витягу про державну реєстрацію шлюбу у зв`язку з відсутністю актового запису, складеного компетентними органами України, оскільки державна реєстрація народження проведена на тимчасово окупованій території України в м. Сімферополь, АР Крим. Відповідно до ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 року будь-який документ виданий органами та тимчасово окупованій території України Автономної Республіки Крим та м. Севастополь є недійсним та не створює правових підстав. Крім того, актового запису про реєстрацію шлюбу, складеного на заявників, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не знайдено.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", Автономна Республіка Крим та м. Севастополь є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно п. п. 1,2,3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявникам для державної реєстрації народження дитини.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. ч. 1-2 Розділу 2 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 N52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 N 3307/5) зареєстровані в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за N719/4940 - для державної реєстрації шлюбу жінкою та чоловіком особисто подається заява про державну реєстрацію шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану за їх вибором.

Пунктом 10 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 року, з подальшими змінами, визначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Таким чином, свідоцтво про шлюб, видане 21 лютого 2019 року Сімферопольським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані "намібійські винятки": документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.96, § 45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що "Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" наголосив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, § 142).

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про шлюб, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів шлюбу особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Судом також встановлено, що заявниками вичерпані можливості для отримання свідоцтва про народження дитини та укладення шлюбу, окрім як звернення до суду.

В частині вимог про поновлення актового запису про укладення шлюбу необхідно відмовити, оскільки відповідно до ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 293, 315-319, 354, 355 ЦПК України, ст. 49 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Первомайський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 про встановлення факту реєстрації шлюбу та поновлення актового запису про укладення шлюбу - задовольнити частково.

Встановити факт реєстрації шлюбу 23.08.2014 року між громадянином України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянкою України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружині змінити на " ОСОБА_2 ".

В решті заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Заінтересована особа - Первомайський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, , адреса: Харківська область, місто Первомайський, 3 мікрорайон, Громадський центр.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 10.10.2019 року.

Суддя: А. В. Росоха