Провадження №6/201/263/2019
У Х В А Л А

19 вересня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

за участі секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Перелигіної А.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржниці ОСОБА_1 , яке не зареєстроване в установленому законом порядку,

В С Т А Н О В И В :

17.09.2019р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Перелигіної А.В., подане в рамках виконавчого провадження № 54243623, про звернення стягнення на нерухоме майно боржниці ОСОБА_1 , яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

В обґрунтування подання, державний виконавець Перелигіна А.В. посилалася на те, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавчий лист №201/15311/16-ц про стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 1 062 768грн. 73коп. 05.07.2017р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та вчинено ряд виконавчих дій. Разом з тим, боржниця ухиляється від виконання зобов`язання щодо повернення грошових коштів. Під час вчинення виконавчих дій, державним виконавцем було виявлено майно квартира АДРЕСА_1 , яка була придбана боржницею на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.2005р., проте право власності не зареєстровано за нею на цю квартиру. Державний виконавець просила відповідно до положень ч. 10 ст. 440 ЦПК України звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.2005р., право власності на яку не зареєстровано в установленому законом порядку.

Враховуючи положення ч. 11 ст. 440 ЦПК України розгляд подання проводиться за відсутності державного виконавця, який повідомлений про дату та час слухання справи, а також без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Суд, ознайомившись із матеріалами подання, вважає за можливе відмовити в його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Соборному ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавчий лист № 201/15311/16-ц, виданий 12.05.2017р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по нарахованим відсоткам за кредитним договором від 08.08.2005р. за період з 20.11.2013р. по 06.05.2016р. в розмірі 40 536, 33дол. США (а.с.№62).

Постановою державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Муско І.М. від 05.07.2017р. за вищевказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження № 54243623 (а.с.№64-65).

15.05.2019р. державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Перелигіною А.В. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на нерухоме майно боржниці ОСОБА_1 , а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.№66-68).

Звертаючись до суду із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржниці ОСОБА_1 , яке не зареєстроване в установленому законом порядку, державний виконавець посилалася на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 08.05.2005р. ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.№72-74). Проте в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, інформація з яких надана державним виконавцем 11.06.2019р., право власності на вищевказану квартиру значиться зареєстрованим за ОСОБА_2 , який є попереднім власником квартири (а.с.№69-71).

Проте суд критично оцінює посилання та докази, надані державним виконавцем в обґрунтування вимог подання, виходячи з наступного.

Дійсно, 08.08.2005р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Крючковою Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 1115 (а.с.№72-73).

Витягом з Державного реєстру правочинів підтверджено факт реєстрації договору купівлі-продажу від 08.08.2005р. в Державному реєстрі правочинів (а.с.№74).

З наданої державним виконавцем до подання копії договору іпотеки № DNHLG000000383 від 08.08.2005р. вбачається, що придбану 08.08.2005р. квартиру, яка розташована за адресом: АДРЕСА_2 , боржниця передала ПАТ КБ «ПриватБанк» в забезпечення виконання кредитного договору № DNHLG000000383 від 08.08.2005р. на суму 82 000дол.США.

В п. 6 договору іпотеки зазначено, що право власності на предмет іпотеки належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Крючковою Т.В. 08.08.2005р.

В інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та в Державному реєстрі іпотек від 11.06.2019р., наявні записи про реєстрацію іпотеки від 17.08.2005р. та реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна від 08.08.2005р. (а.с.№70-71).

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що діяла на 2005р. (рік укладення договору іпотеки) предметом іпотеки могло бути лише нерухоме майно, що належить іпотекодавцю на праві власності, яке може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення, а також нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом, то суд.

Враховуючи положення ст. 5 Закону України «Про іпотеку», то боржниця ОСОБА_1 мала можливість передати в іпотеку лише те майно, що зареєстроване за нею на праві власності.

Крім того, в матеріалах, наданих державним виконавцем до подання, відсутні відомості з КП «ДМБТІ» ДОР щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки до 01.01.2012р. реєстрація права власності на нерухоме майно проводилась реєстраторами саме цієї організації (п. 1.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно).

Таким чином, суд критично оцінює твердження і надані державним виконавцем докази в обґрунтування клопотання про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.2005р. і право власності на яку не зареєстровано в установленому законом порядку, оскільки належних та допустимих доказів того, що боржниця в установленому законом порядку не зареєструвала право власності на квартиру суду не надано. А наявні в матеріалах справи докази ( договір іпотеки, договір купівлі-продажу) свідчать про те, що право власності на вищевказану квартиру було зареєстровано в 2005р. у встановленому на той час законом порядку.

Крім того, відмовляючи в задоволенні подання про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , як належать ОСОБА_1 , судом враховано, що дана квартира є предметом іпотеки та порядок звернення стягнення на іпотечне майно, передбачений договором про іпотеку від 08.08.2005р. та Законом України «Про іпотеку».

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе відмовити в задоволенні подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Перелигіної А.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржниці ОСОБА_1 , яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» ст. ст. 247, 260, 353, 440 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Перелигіної А.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржниці ОСОБА_1 , яке не зареєстроване в установленому законом порядку- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.