Справа № 288/902/17
Провадження № 2-о/288/2/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді -Рудника М. І.,

за участю секретаря судового засідання - Франчук Ю.О.,

представника заінтересованої особи Попільнянського районного сектору УДМС в Житомирській області - Жарука А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Попільня цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Попільнянський районний сектор УДМС в Житомирській області, Управління Державної міграційної служби України про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року включно.

Заявник та його представник в судове засідання не з'явились, представник заявника надав до суду заяву в якій просив справу слухати без їх участі. Заявлену вимогу підтримує в повному обсязі.

15 січня 2019 року представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України надіслав до суду заперечення проти заяви та просив заяву залишити без задоволення в повному обсязі.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи Попільнянського районного сектору УДМС в Житомирській області просить залишити заяву без розгляду, оскільки вбачається спір про право.

Суд, вислухавши представника заінтересованої особи Попільнянського районного сектору УДМС в Житомирській області, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз'яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Як роз'яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Статтею 315 частина 1 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» або набуття громадянства України відповідно до статті 8 Закону України «Про громадянство України».

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, громадянами України є усі громадяни колишньої СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

За таких обставин юридичне значення має факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року - проголошення незалежності України та факт проживання станом на 13 листопада 1991 року - набрання чинності Закону, який дає право відповідним органам вирішувати питання щодо громадянства України і встановлення такого факту породжує для заявника право на набуття громадянства України, від чого залежить й вирішення питання отримання паспорта громадянина України.

Поряд з цим, якщо при розгляді справи про встановлення факту, заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов'язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Із матеріалів справи вбачається, що заінтересованою особою - Управлінням Державної міграційної служби України в Житомирській області під час розгляду справи надано до суду заперечення проти заяви, в якому просили заяву залишити без задоволення в повному обсязі, оскільки факт постійного проживання ОСОБА_2 на території України станом на 24 серпня 1991 року, який просить встановити заявник, не відповідає меті щодо встановлення належності до громадянства України, та він скористався своїм правом бути громадянином Республіки Вірменія.

Виходячи зі змісту заяви про встановлення фактів, підстав для яких даний факт необхідно встановити, враховуючи наявний спір про право між сторонами, заперечення заінтересованої особи проти встановлення даних фактів, що вказує на наявність цивільного спору між вказаними особами, суд приходить висновку, що заява не може бути розглянута в порядку окремого провадження, оскільки наявний цивільний спір, який регулюється нормами цивільного законодавством, який слід розглядати в порядку позовного провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Враховуючи те, що під час розгляду справи виявлений спір про право, заяву ОСОБА_2, слід залишити без розгляду.

Разом з тим, суд рахує за необхідне роз'яснити заявнику, що він має право подати до суду позов на загальних підставах.

Керуючись статтями 260, 261, 293, 294, 315, 353 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи: Попільнянський районний сектор УДМС в Житомирській області, Управління Державної міграційної служби України про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року - залишити без розгляду.

Роз'яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник