Провадження № 2/263/752/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Рудь Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 18 грудня 2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2, в якій, керуючись ст. 192 СК України, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/3 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку.

На обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що на підставі виконавчого листа № 266/3671/2018 від 27 серпня 2018 року, виданого Приморським районним судом міста Маріуполя Донецької області з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частині від усіх доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти на дітей у встановленому судом розмірі. 23 жовтня 2015 року між ним та ОСОБА_5 зареєстрований шлюб. Під час шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народилася дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дружина знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, додаткового доходу не має. Крім того, на його утриманні знаходиться мати-пенсіонерка - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка має ряд хронічних захворювань та потребує постійного лікування. З наведених підстав він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частині від усіх доходів, але при цьому він не відмовляється від утримання двох доньок.

12 лютого 2019 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона посилається на те, що вимоги щодо зменшення розміру аліментів недостатньо мотивовані. Зазначила, що 27 серпня 2018 року Приморським районним судом міста Маріуполя Донецької області ухвалено рішення, яким на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх доходів ОСОБА_1 При цьому, судом враховано, що у ОСОБА_1 є дитина 2016 року народження, та не заперечував проти розміру аліментів на двох дітей у вигляді 1/3 частини усіх видів його доходів. З серпня 2018 року у ОСОБА_1 ніяких змін у майновому стані відповідно до 192 СК України не відбулось. Посилання на те, що він утримує матір-пенсіонерку не підтверджені доказами, рішення про стягнення аліментів на її утримання позивачем суду не надано. Крім того, у ОСОБА_1 є рідний брат ОСОБА_8, який працює та мешкає разом із матір'ю. У зв'язку з чим, просила суд відмовити у позовних вимогах у повному обсязі, справу розглядати без її участі.

Рух справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 січня 2019 року вказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 січня 2019 року відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено проводити у спрощеному порядку із повідомленням (викликом) сторін, роз'яснено сторонам їх право та строки на подачу відзиву на позов, відповіді на відзив та письмових заперечень.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з'явився, попередньо подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін, а також витребувані докази судом.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є зменшення розміру аліментів.

Судом установлено, що 23 жовтня 2015 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, укладений шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_2, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 636.

Відповідно до свідоцтва про народження від 26 серпня 2016 року НОМЕР_3, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, про що вчинений актовий запис № 349, батьки: ОСОБА_1, ОСОБА_9

З копії пенсійного посвідчення НОМЕР_4, виданого 16 липня 2001 року, ОСОБА_7 призначена пенсія за віком.

Згідно із виписки медичної картки хворого, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» ОСОБА_7 знаходиться на «Д» обліку.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2018 року змінено розмір стягнутих рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області № 0541/3335/2012 від 28 травня 2012 року аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1000 грн. щомісячно на 1/3 частку всіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ОСОБА_4, ОСОБА_10 повноліття.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів на утримання податків від 22 лютого 2019 року № 21945/Ш/05-84 у ОСОБА_1 за період з ІІ кварталу 2018 року по ІІІ квартал 2018 року інформація про доходи відсутня.

Згідно з довідкою від 24 лютого 2019 року 1930/02-22, виданою Маріупольським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України у ОСОБА_1 за період 01 січня 2011 року по 30 січня 2019 року відомості про страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного страхування, у Реєстрі застрахованих осіб відсутні.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У той же час, як зазначено вище, суд при вирішенні спору про зменшення розміру аліментів повинен з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я.

Положеннями статей 12, 81 ЦПК України передбачений обов'язок кожної із сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається кожна із сторін як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач поєднує підставу позову з наступними обставинами: наявністю в останнього іншої родини, дитини 2016 року народження, яка народилась під час шлюбу, дружина перебуває у декретній відпустці, додаткового доходу не має, на його утриманні знаходиться мати-пенсіонерка - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка має ряд хронічних захворювань та потребує постійного лікування.

Однак, доказів у розумінні ст. ст. 77 - 80 ЦПК України, які би свідчили про наведені обставини, а саме, що на утриманні позивача перебуває матір-пенсіонерка суду не представлено, тобто, доказів підтвердження реальності таких витрат суду не надано. Згідно з пенсійним посвідченням ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, отримує пенсію за віком. Долучена виписка із медичної картки амбулаторного хворого, свідчить лише про наявність у останньої ряду вікових захворювань та перебування на «Д» обліку, тому суд не приймає до уваги наведену позивачем обставину.

При цьому, посилання ОСОБА_1 на те, що у нього є дитина 2016 року народження, від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки при ухваленні рішення Приморським районним судом міста Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2018 року про зміну розміру аліментів позивачем не зазначалась ця обставина, як значене погіршення майнового стану, тобто судом у рішення враховані усі обставини, передбачені ст. 182 СК України, такі не заперечувались ОСОБА_1 та зі змісту рішення вбачається, що останнім позовні вимоги ОСОБА_2 визнані у повному обсязі. Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2018 року про зміну розміру аліментів набрало законної сили 26 вересня 2018 року.

Суд не враховує і ту обставин, що позивач є безробітним, оскільки це не звільняє від обов'язку утримання дітей.

Не приймається судом як підстава для зменшення розміру аліментів аргумент позивача про те, що його дружина перебуває у декретній відпустці, оскільки за загальним правилом вона отримує державну допомогу при народженні дитини, а наявність у позивача інших дітей не може ставитись у становище його дітей від першого шлюбу. У даному випадку дії відповідача який ніде не працює, не надав доказів на реальні відшкодування роботи, суд розцінює як намагання у такій спосіб покласти тягар утримання своїх дітей лише на матір.

Обов'язок по утриманню дітей не може бути покладений виключно на матір.

Положеннями статті 180 СК України передбачений спільний обов'язок батьків на утримання своєї дитини.

За наведених підстав позовні вимоги задоволенню не підлягають.

При подач позову ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 704,8 грн., тому судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 192 СК України, ст. ст. 3, 12, 13, 76-80, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів або безпосередньо до апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_5

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, адреса реєстрації: АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_6.

Суддя О.М. Музика