н/п 2/490/618/2019 Справа № 490/2832/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

04 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районного суду м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Дудник Г.С., за участі позивача, представника третьої особи адвоката Гайдаржий А.В., представників відповідача ПАТ МТБ "Банк" , розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву представника відповідача ПАТ "МТБ Банк" адвоката Нікітіної О.В. про відвід головуючому у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" , Товариство з обмеженою відповідальністю "Біона Групп", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕХАНИКА-ТД" про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд стягнути на його користь з ПАТ "МТБ Банк" збитки у розмірі 700 000 000 грн, з ТОВ "Біона Групп" штраф у розмірі 80 000 000 грн, та судові витрати.

В подальшому позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2019 року визначено головуючого суддю Гуденко О.А.

Ухвалою судді від 05 квітня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 19 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою суду від 04.10.2019 року відмовлено у задволенні клопотання представника відповідача ПАТ "МТБ БАНК" адвоката Нікітіної О.В. про застосування до позивача ОСОБА_1 заходів процесуального примусу у вигляді штрафу та залишення позову без розгляду.

04 жовтня 2019 року під час підготовчого засідання у справі представник відповідача Нікітіна О.В. заявила про відвід судді Гуденко О.А. з тих підстав, що наявні факти, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Гуденко О.А., а саме невжиття заходів належного реагування суддею Гуденко О.А. під час прийняття до свого провадження даної позовної заяви, адже до цього позивач неодноразово звертався до центрального районного суду м.Миколаєва з такими ж аналогічними позовними заявами до тих самих відповідачів : 03 травня 2018 року, після автоматизованого розподілу справи судді Черенковій Н.П, ОСОБА_1. до прийняття справи до провадження суддею 04 травня 2018 надав заяву про повернення йому позовної заяви у звязку з необхідністю доопрацювання 15 березня 2019 року, після автоматизованого розподілу справи судді Черенковій Н.П, ОСОБА_1. до прийняття справи до провадження суддею 18 березня 2019 надав заяву про повернення йому позовної заяви у звязку з необхідністю доопрацювання; 20 березня 2019 року, після автоматизованого розподілу справи судді Чулупу О.С. ОСОБА_1. до прийняття справи до провадження суддею в той же день 20 березня 2019 надав заяву про повернення йому позовної заяви у зв`язку з необхідністю доопрацювання.

Одразу після повернення останньої позовної заяви ухвалою судді Чулуп О.С. 27 березня 2019 року позивач подав 02 квітня 2019 року цей позово і після автоматизованого розподілу справи судді Гуденко О.А. більше заяв про повернення йому позову не надав.

Таке, на думку відповідача свідчить про зловживання позивачем своїми процесуальними правами та є вчиненням дій, направлених на маніпулювання системою автоматизованого розподілу справ між суддями з метою обрання конкретно визначеного судді - а саме судді Гуденко О.А.

Представник третьої особи та позивач заперечували проти задоволення заяви за її безпідставністю.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку .

Відповідно до ч.7-9 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Частиною 4 цієї статті встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окроема думка судді в інших справах , висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Наведені позивачем доводи щодо відводу судді не свідчать про наявність можливої неупередженості чи необ`єктивності судді, адже суддя Гуденко О.А, не має жодного впливу на систему автоматизованого розподілу справ між суддями в Центральному районному суді м.Миколаєва, більш того не має жодного доступу до загальної системи розподілу справ між усіма суддями Центрального районного суду м.Миколаєва , а лише до до справ , які розподілені лише їй, як вже конкретно визначеному судді, тобто не має обєктивної можливості перевіряти надходження позовних заяв до інших суддів та мати доступ до процесуальних документів інших суддів. Отже, наведені у заяві підстави ніяким чином не можуть унеможливлювати ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі.

За такого, заявлений відвід є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Разом з тим, Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У вказаній справі Європейський суд з прав людини зауважив, що відповідно до усталеної практики суду наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. У відповідності до п.2.5 "Бангалорських принципів поведінки судді", схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Так, матеріалами цивільної справи дійсно підтверджується, що позивач щонайменше двічі поспіль 15 та 20 березня 2019 року звертався з аналогічними позовними заявами з аналогічним предметом позову до тих самих позивачів, що перебуває зараз на розгляді у судді Гудекно О.А. , і двічі на наступний день після розподілу справи іншому складу суду ( суддям Черенковій Н.П, та Чулупу О. С. відповідно) подавав особисто заяви про поверненя цих позовів на доопрацювання. Після розподілу позовної заяви судді Гуденко О.А, 02 квітня 2019 року, навіть ще до передачі справи канцелярією суду судді згідно журналу передачі цивільних справ , позивач подав заяву конкретно на ім`я судді Гуденко О.А. щодо долучення до матеріалів справи квитанції про оплату судового збору, яка не була подана ним одразу з подачею позову , як того вимагають положення ст. 177 ЦПК України.

Оскільки відповідачі по справі висловлюють особисту думку щодо упередженості та необ`єктивності судді Гуденко О.А., посилаючись на конкретні матеріали даної справи, щоб усунути сумніви яу у строннього спостерігача,так і у часників даного процесу щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення у відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та ст. 36 ЦПК України, суд вважає за необхідне задовольнити самовідвід судді Гуденко О.А.

Керуючисьст.ст.36,39,40ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід судді Гуденко О.А. - задовольнити.

Справу передати до канцелярії Центрального районного суду м.Миколаєва для визначення іншого судді в порядку, встановленому ч.3ст.14 ЦПК України, для розгляду даної цивільної справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гуденко О.А.