печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Новака Р.В.,

при секретарі судового засідання - Владіміровій О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТДВ СК «Альфа Гарант» про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Страхової компанії «Альфа Гарант» про стягнення коштів, в якому просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у сумі 6672,03 грн., інфляційні витрати у сумі 834,00 грн., три проценти річних у сумі 193,03 грн., всього 7699,06 грн. В обґрунтування позову вказує на те, що 01.08.2016 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Василенка в м. Києві, потратив у ДТП, в якому були задіяні водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Посадовими особами патрульної служби м. Києва щодо всіх водіїв були складені проколи про вчинення ними адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.11.2016, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрито в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.11.2016, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку із відсутністю складу правопорушення. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 05.12.2016 скасовано постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 07.11.2016 та прийнято нову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Листом №12/2100 від 15.06.2017 страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на п.1 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вказавши, що не відшкодовується шкода, заподіяна при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності. Вважає таку відмову безпідставною та необґрунтованою, в зв`язку з чим змушений звернутися до суду для захисту його порушених прав з даним позовом.

В судове засідання позивач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядок. Причини неявки суду не відомі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. До суду направив відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 02.08.2016 ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого, до якого додав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Деу, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до даного свідоцтва серії НОМЕР_2 , власником даного засобу є ОСОБА_4 . Вказує на те, що до матеріалів позовної заяви не надано жодного доказу, який би підтверджував той факт, що позивач має право отримувати кошти в зв`язку з користуванням транспортного засобу «Деу», д.н.з. НОМЕР_1 . Окрім того, із заявою про виплату страхового відшкодування віл 27.12.2016 до ТДВ СК «Альфа-Гарант» зверталася ОСОБА_4 і відмова у виплаті страхового відшкодування направлялася саме їй, як власнику транспортного засобу. Зазначає, що звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів інших осіб у випадках, не передбачених законом, розгляду не підлягають.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17.06.2016 між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_5 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9545078, забезпечений транспортний засіб «ВАЗ», реєстраційний № НОМЕР_3 .

01.08.2016 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , транспортного засобу «Деу», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3

02.08.2016 позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

04.08.2016, на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на замовлення ТДВ СК «Альфа-Гарант», було направлено експерта-оцінювача для оцінки шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Деу», д.н.з. НОМЕР_1 .

За результатами проведеного огляду пошкоджень вищезазначеного транспортного засобу, складено протокол огляду, в якому було зафіксовано вичерпний перелік пошкоджень, пов`язаних та не пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою.

На підставі даного протоколу огляду, ТОВ «Промислова компанія «Селтим» було складено звіт №89-D/22/3 від 18.08.2016, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Деу», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 5910,43 грн.

08.08.2016, керуючись п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТДВ СК «Альфа-Гарант» направило лист за вих. №12/3087 від 03.08.2016 до ГУ НП у м. Києві з проханням направити на адресу ТДВ СК «Альфа-Гарант» адміністративні матеріали відносно вищезазначеної ДТП щодо обставин її настання. Також, 08.08.2016 ТДВ СК «Альфа-Гарант» було надіслано листа за вих. №417/08 до Управління патрульної поліції України в м. Києві з проханням надати довідку щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.08.2016.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.11.2016 у справі № 760/14200/16-п ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 05.12.2016 скасовано постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 07.11.2016 та прийнято нову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.11.2016 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності водія транспортного засобу «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.11.2016 провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови Апеляційного суду м. Києва від 20.03.2017, адвокату позивача відмовлено в поновленні строку апеляційного оскарження, а апеляційну скаргу повернуто заявнику. Вказана постанова Апеляційного суду м. Києва від 20.03.2017 є остаточною та оскарженню не підлягає.

Відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

У ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, під час провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 , Солом`янським районним судом м. Києва було постановлено, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки під час судового розгляду встановлено, що він виконав вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Позивачем не було надано жодного доказу, який би спростовував факти, встановлені Солом`янським районним судом м. Києва під час ухвалення постанови від 07.11.2017 про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 .

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказав на те, що 27.12.2016 ОСОБА_4 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування, проте, без зазначення банківських реквізитів одержувача страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання страхового відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів із дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених ст. 32 та/або ст. 37 цього закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Листом від 15.06.2017 за вих. №12/2100, ТДВ СК «Альф-Гарант» відмовило ОСОБА_4 у виплаті страхового відшкодування в зв`язку з тим, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення та не має правових підстав для її виплати.

Враховуючи вищевикладене, ТДВ СК «Альф-Гарант» виконало всі свої зобов`язання, передбачені чинним законодавством у сфері страхування. Оскільки в діях водія забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, тобто, не виникає цивільно-правової відповідальності до закону, то у ТДВ СК «Альф-Гарант» відсутні правові підстави для здійснення виплати страхового відшкодування на користь позивача.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником автомобіля «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви не надано жодного доказу, який би підтверджував той факт, що позивач має право отримувати кошти в зв`язку з користуванням транспортного засобу «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та задоволенню не підлягають

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 29, 30.1, 30.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1190 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 82, 141, 258, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТДВ СК «Альфа Гарант» про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.В. Новак