ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 600/880/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 22-ц/817/247/19 Доповідач - Ткач З.Є.
Категорія - 304090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Ткач З.Є.

суддів: Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Романюк Х.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №600/880/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2018 року, постановленого суддею Гриновець О.Б., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв'язку з тим, що позивач повторно не з'явився в судове засідання і не повідомив про причини неявки в судове засідання (п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України).

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 просить дану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду в суд першої інстанції.

Зазначає, що суд першої інстанції розглядаючи справу на протязі двох років, незважаючи на численні неявки відповідача в судове засідання, що давало право суду прийняти заочне рішення, не дослідивши матеріали справи, в яких міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, залишив позов без розгляду всупереч п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Також вказав, що через електронну пошту на адресу Козівського районного суду направляв клопотання про розгляд справи без його участі у судових засідання призначених на 03 грудня 2018 року та 26 грудня 2018 року.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу. Однак, відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до вимог статей 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивач не з'явився в судове засідання, призначене на 03 грудня 2018 року та повторно не з'явився в судове засідання 26 грудня 2018 року, не повідомив про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходили.

Однак, з ухвалою суду колегія суддів не погоджується з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судові засідання призначались на 03 грудня 2018 року та 26 грудня 2018 року.

ОСОБА_1 про дані судові засідання був повідомлений належний чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.(а.с. 53, 59)

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із позовом 19 жовтня 2016 року. З того часу справа призначалась до розгляду неодноразово. На судові засідання, призначені на 28 лютого 2018 року та 20 вересня 2018 року, ОСОБА_1 на адресу Козівського районного суду направив заяви про розгляд справи у його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами та не заперечував щодо заочного розгляду справи. (а.с. 29, 38).

Матеріали справи не містять доказів, що неявка позивача перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики.

Беручи до уваги характер правовідносин, які виникли між сторонами, колегія суддів вважає, що нез'явлення позивача в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору.

Тому в суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Окрім того, колегія суддів керується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, враховуючи наведені обставини та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційна скарга ФОП ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а ухвала до скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Постанова складена 07 березня 2019 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Міщій О.Я.

Шевчук Г.М.