ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5335/19 Справа № 197/47/19 Суддя у 1-й інстанції - Леонідова О. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Голуб О.О.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Територіальна громада в особі Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року, яке ухвалено суддею Леонідовою О.В. в смт. Широке Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 21лютого 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася із позовом до Територіальної громади в особі Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідусь ОСОБА_3 , який був зареєстрований та до дня своє смерті проживав в АДРЕСА_1 .

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,0892 га передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Новомалинівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області.

ОСОБА_1 10 грудня 2018 року звернулася до Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак їй постановою від 13 грудня 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустила 6-місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивачка вважає, що з поважних причин пропустила строк подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки перебувала на лікуванні та саме через перенесену хворобу, яка супроводжувалася високою температурою тіла та фізичним болем, не змогла своєчасно з`явитися до нотаріальної контори та подати заяву про прийняття спадщини.

Тому просила суд визнати поважними причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку та визначити їй додатковий строк в шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року позовні вимоги задоволено.

Визнано пропущений ОСОБА_1 з поважної причини встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в шість календарних місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом його законних прав та інтересів, як спадкоємця після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його дідуся ОСОБА_3 , якого не було залучено до участі у справі.

Вказує на те, що суд ухвалив рішення тільки на письмових матеріалах справи, пославшись на неіснуючий Державний Акт на право власності на землю за № 9138252 від 27.03.2003 року, який видається особисто власнику з вилученням у власника сертифікату, хоча дідусь помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та дійсний документ за № 138252.

Крім того, апелянт вказує й на те, що суд в оскаржуваному рішенні посилається, що померлий дідусь був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 , що суперечить фактичним обставинам, оскільки дідусь був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_3 .

Звертає увагу суду на те, що ним не встановлено обставини фактичного пропуску шестимісячного строку на вступ у спадок, обставини захворювання позивачки на протязі шести місяців.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с. 13).

За життя ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 7,0892 га, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Червоненської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, право власності на яку підтверджується Державним Актом на право власності на земельну ділянку РЗ № 9138252 (а.с. 17)

Згідно довідки №1551 від 09 серпня 2018 року, померлий ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).

13 грудня 2018 року позивачка звернулась до державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 15).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, оскільки з 05 липня 2003 року по 12 липня 2003 року перебувала на амбулаторному лікуванні через перенесену хворобу, яка супроводжувалася гострим фізичним болем.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка надала суду належні та допустимі докази поважності причин пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Так, відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

Як зазначено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон чи договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до положень п. 4 та п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, в редакції 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК України в редакції 1963 року. Лише у випадку, коли спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року та не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування на підставі ЦК України в редакції 1963 року , право спадкування виникає також у спадкоємців за законом третьої, четвертої та п`ятої черг відповідно до статей 1263-1265 ЦК України в редакції 2004 року.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК України в редакції 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Верховний Суд України у Постанові від 18 грудня 2013 року по справі № 6-138цс13 дійшов правового висновку, що відповідно до частин 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК України 1963 року.

Відповідно до ст. 529 ЦК України, в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК України, в редакції 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Належними відповідачами у спорах про визнання права власності на спадкове майно є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, у випадку відсутності таких спадкоємців.

Як вбачається з матеріалів справи, померлий ОСОБА_3 є дідом позивачки ОСОБА_1 та скаржника ОСОБА_2 , який за життя був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 67).

Разом зі спадкодавцем були зареєстровані його донька ОСОБА_7 та його онук скаржник по справі ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 64).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла (а.с. 48).

Суд першої інстанції цих обставин не врахував і розглянув справу без залучення ОСОБА_2 , як особу, права та інтереси якого зачіпаються у даній справі.

Колегія суддів вважає, що оскільки судом першої інстанції не з`ясовано коло спадкоємців та до участі у справі не притягнутий скаржник ОСОБА_2 , а суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача, оскільки немає передбачених законом повноважень змінювати склад осіб, які беруть участь у справі, крім випадків процесуального правонаступництва, передбаченого ст. 55 ЦПК України, то суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , що відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду від 18 грудня 2009 року № 14 України «Про судове рішення у цивільній справі» тягне за собою безумовне скасування рішення суду.

У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про порушення судом законних прав та інтересів ОСОБА_2 , як спадкоємця після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його дідуся ОСОБА_3 , якого не було залучено до участі у справі, заслуговують на увагу, а висновок суду щодо наявності правових підстав для задоволення позову, є передчасним.

Оскільки ОСОБА_2 не залучено до участі у справі, а ухвалене рішення у справі впливає на його права та обов`язки, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, як з підстав його передчасності.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Територіальної громади в особі Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини у повному обсязі, як передчасне.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року скасувати та постановити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2019 року.

Головуючий:

Судді: