Справа №521/2448/18
Провадження №2-зз/521/119/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Коблової О.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Вікленко Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання правочину частково недійсним та поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року, ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання правочину частково недійсним та поділ спільного сумісного майна подружжя.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання правочину частково недійсним та поділ спільного сумісного майна подружжя - задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу від 28 березня 2013 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в частині купівлі-продажу 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яку складали нежитлові приміщення, зазначені в технічному паспорті під літ. 11.8, 7.6, 5.5 площею 24,9 кв.м., частково недійсним в силу його фіктивності.

Визнано недійсним договір дарування від 26 червня 2013 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо дарування 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яку складали нежитлові приміщення, зазначені в технічному паспорті під літ. 11.8, 7.6, 5.5 площею 24,9 кв.м.,в силу його фіктивності.

Визнано 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та розподілено в рівних частках по 1/6 частці.

Визнано право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , ІНН НОМЕР_1 , як частку у спільному сумісному майні подружжя.

Визнано право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , як частку у спільному сумісному майні подружжя.

Визнано автомобіль марки Міцубісі Кольт, д/н НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , встановивши ідеальні частки кожного з подружжя у спільному майні - по Ѕ частині та залишивши його у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Розділено інше спільне сумісне майно колишнього подружжя наступним чином:

Виділено ОСОБА_1 : телевізор плазмовий «Самсунг», вартістю 5000 гривень; кухню італійську, вартістю 50000 гривень; плиту тефлонову газову, вартістю 3500 гривень; витяжку кухонну, вартістю 1000 гривень; двері броньовані «Томет», вартістю 20000 гривень; двері міжкімнатні покриті корабельним лаком, вартістю 20000 гривень.

Виділено ОСОБА_2 : холодильник з баром Самсунг, вартістю 20000 гривень; телевізор рідкокристалічний «Самсунг», вартістю 5000 гривень; мікрохвильову піч Самсунг, вартістю 5000 гривень; пральну машину «LG» вартістю 5000 гривень; плиту газову дзеркальну, вартістю 3000 гривень; куток кухонний з столом, вартістю 3000 гривень; холодильник «Самсунг «Ноуфрост», вартістю 5000 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2018 року та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання правочину частково недійсним та поділ спільного сумісного майна подружжя.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29.08. 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - задоволено частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2018 року в частині:

-визнання договору купівлі-продажу від 28 березня 2013 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в частині купівлі-продажу 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яку складали нежитлові приміщення, зазначені в технічному паспорті під літ. 11.8, 7.6, 5.5 площею 24,9 кв.м., частково недійсним в силу його фіктивності;

-визнання недійсним договору дарування від 26 червня 2013 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо дарування 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яку складали нежитлові приміщення, зазначені в технічному паспорті під літ. 11.8, 7.6, 5.5 площею 24,9 кв.м.,в силу його фіктивності;

-визнання 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та розподілити в рівних частках по 1/6 частці;

-визнання права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , ІНН НОМЕР_1 , як частку у спільному сумісному майні подружжя;

-визнання права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , як частку у спільному сумісному майні подружжя;

-та в частині розподілу спільного сумісного майна колишнього подружжя - скасовано, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені цих позовних вимог. В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою суду від 14 лютого 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову - задоволено.

Накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , площею 72,9 кв.м. та автомобіль марки MITSUBISHI COLT, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , 2007 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

18 вересня 2019 року до суду звернулася ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання правочину частково недійсним та поділ спільного сумісного майна подружжя.

Як регламентує ст. 158 ч.ч.1-12 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову. Грошові кошти, внесені відповідачем (іншою особою) на рахунок суду з метою забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, підлягають поверненню відповідачу (іншій особі), який здійснив таке забезпечення, протягом п`яти днів з дня набрання законної сили рішенням суду про повну відмову в позові або ухвалою суду про залишення позову без розгляду або закриття провадження.

Суд погоджується із правовою позицією сторони заявника, що наявність відповідного обтяження, не зважаючи на розгляд справи по суті та ухвалення рішення, порушує права заявника

Виходячи з викладеного, суд вбачає можливим заяву задовольнити та скасувати вжиті заходи забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 158, 258, 259, 260, п.п. 8, 15, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання правочину частково недійсним та поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2018 року, шляхом зняття арешту з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , площею 72,9 кв.м. та з автомобіля марки MITSUBISHI COLT, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , 2007 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Д. Коблова