Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 680/240/17

провадження № 61-34910св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2017 року у складі судді Яцини О. І. та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 09 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Пастощука М. М., Янчук Т. О., Ярмолюка О. І.,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»; банк), правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»; банк), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Банк обґрунтовував тим, що 20 червня 2012 року між ним і відповідачем укладений кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківський послуг у ПриватБанку (далі - Умови та Правила), відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 1 200 грн зі сплатою 20,40 % річних із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позичальник належним чином не виконував узятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 31 січня 2017 року розмір заборгованості становить 32 927 грн 38 коп., із яких: 1 569 грн 53 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 25 478 грн 69 коп. - заборгованість за відсотками, 3 835 грн - заборгованість за комісією та пенею, 500 грн - штраф (фіксована частина) та 1 544 грн 16 коп. - штраф (відсоткова складова).

Ураховуючи наведене, банк просив стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2017 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 20 червня 2012 року станом 31 січня 2017 року у розмірі 32 927 грн 38 коп., із яких: 1 569 грн 53 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 25 478 грн 69 коп. - заборгованість за відсотками, 3 835 грн - заборгованість за комісією та пенею, 500 грн - штраф (фіксована частина) та 1 544 грн 16 коп. - штраф (відсоткова складова).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд вважав доведеним факт невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором і наявності заборгованості, яка підлягає стягненню на користь банку.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 09 серпня 2017 року рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк».

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 20 червня 2012 року станом на 31 січня 2017 року у сумі 27 048 грн 22 коп., яка складається: із заборгованості за кредитом - 1 569 грн 53 коп., заборгованості за відсотками - 25 478 грн 69 коп.

В іншій частині позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору апеляційний суд визнав доцільним стягнути з нього заборгованість за тілом кредиту та відсотками.

При відмові у стягненні штрафів, пені і комісії суд апеляційної інстанції виходив із того, що заборгованість за відсотками нарахована у подвійному розмірі за несвоєчасність виконання зобов`язання, внаслідок чого відсутні підстави для стягнення вказаних сум за одне й те саме правопорушення - порушення строків сплати кредиту.

Короткий зміст касаційної скарги

У серпні 2017 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_2 надійшла касаційна скарга, у якій вона, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Справу № 680/240/17 передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Заявник зазначає, що суди при розгляді даної справи неправильно застосували норми матеріального права щодо позовної давності.

Вважає безпідставним висновок про те, що 12 червня 2014 року вона здійснила платіж у сумі 115 грн, оскільки це не відповідає дійсності.

Крім того, не враховано, що вона не підписувала Умов та Правил, що свідчить про те, що вони не є частиною кредитного договору.

Короткий зміст заперечення

Від АТ КБ «ПриватБанк» надійшло заперечення, у якому його представник просить касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Обставини справи

Суди встановили, що 20 червня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 1 200 грн у вигляді встановленого ліміту на кредитну картку із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки до грудня 2015 року.

У вказаній анкеті-заяві відсутні умови щодо строку кредитування, розміру відсотків, пені, комісії та штрафів.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором сума заборгованості станом на 31 січня 2017 року становить 32 927 грн 38 коп., із яких: 1 569 грн 53 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 25 478 грн 69 коп. - заборгованість за відсотками, 3 835 грн - заборгованість за комісією та пенею, 500 грн - штраф (фіксована частина) та 1 544 грн 16 коп. - штраф (відсоткова складова), яку банк просив стягнути з відповідача.

ОСОБА_2 подала заяву про застосування наслідків спливу позовної давності.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія частково приймає доводи касаційної скарги з таких підстав.

У частині першій статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди зі стягненням із заявника заборгованості за тілом кредиту та відсотками, тому оскаржені рішення підлягають касаційному перегляду лише в цій частині.

Статтею 213 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення судів попередніх інстанцій в оскарженій частині відповідають не в повній мірі.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норми права

Щодо вимог про стягнення основної заборгованості (тіла кредиту)

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

При апеляційному перегляді справи суд апеляційної інстанції установив, що відповідач на підставі підписаної нею анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил отримала кредит у сумі 1 200 грн у вигляді встановленого ліміту на кредитну картку.

При стягненні з позичальника заборгованості за кредитом апеляційний суд обґрунтовано виходив із доведеності факту невиконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором і наявності непогашеної заборгованості, що є підставою для задоволення цих вимог.

Колегія відхиляє аргументи касаційної скарги про те, що банк пропустив позовну давність, оскільки строк дії картки визначений до грудня 2015 року, а позов поданий у березні 2017 року.

У зв`язку з наведеним рішення апеляційного суду в частині стягнення тіла кредиту підлягає залишенню без змін.

Щодо вимог про стягнення відсотків

Суди попередніх інстанцій визнали вимоги банку про стягнення відсотків обґрунтованими.

Колегія не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з таких міркувань.

Відповідно до частин першої і другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що правила частини першої статті 634 ЦК України неможливо застосувати до спірних правовідносин, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У заяві позичальника від 20 червня 2012 року відсоткова ставка не зазначена.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за тілом кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 20 червня 2012 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме вищевказаний Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», а також те, що зазначені документи на момент отримання позичальником кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та, зокрема саме у передбачених у цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

У зв`язку з наведеним рішення судів попередніх інстанцій в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення відсотків підлягають скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає за необхідне задовольнити її частково, рішення апеляційного суду в частині стягнення тіла кредиту залишити без змін, рішення судів попередніх інстанцій в частині вирішення вимог про стягнення відсотків скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 09 серпня 2017 року в частині стягнення тіла кредиту залишити без змін.

Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2017 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 09 серпня 2017 року в частині вирішення позовних вимог акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за відсотками скасувати.

У задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за відсотками відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат
Судді:Н. О. Антоненко І. О. Дундар В. І. Журавель М. М. Русинчук