Справа № 149/327/19
Провадження №2/149/249/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
11.03.2019 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Робак М.В.,
при секретарі Поліщук Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник АТ КБ "Приватбанк" звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою суду від 11.02.2019 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач ухвалу суду отримала 15.02.2019 року, проте, станом на 11.03.2019 року до суду відзиву не подала.
В судове засідання представник позивача не з»явився, подавши разом із позовною заявою клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином.
За одночасного існування умов, визначених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Судом встановлено, що 27.10.2014 року між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Даний Кредитний договір складається з Анкети-Заяви (копія на а.с. 7 ), Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 8, зворот), а також Умов та правил надання банківських послуг ( а.с. 9 -23).
При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Підтвердженням укладення договору № б/н від 27.10.2014 року є заява відповідача ( копія на а.с. 7), відповідно до якої остання ознайомилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна», про що свідчить її підпис в ній.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Тарифами з обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 8, зворот) визначено, що штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов»язань становить 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.
Проте дана умова не відповідає вимогам ч. 2 ст. 549 ЦК України, де передбачено, що штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а тому встановлення штрафу у вигляді фіксованої суми у 500 грн. суперечить вимогам законодавства і стягненню не підлягає.
Крім того, згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Проте відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України.
Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15 та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №366/1358/16-ц.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 6474.83 грн. задоволенню не підлягають.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором б/н від 27.10.2014 року у розмірі 7336.20 грн. (тіло кредиту, нараховані відсотки та відсоткова складова штрафу (5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованим і прострочених процентів)).
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 610-612, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 141, 263-265, 273, 280-284, 355 ЦПК України, суд
Позов задоволити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Робак М. В.