Справа № 583/3374/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.

за участю секретаря АРТЕМЕНКО О.С.

учасників справи: представника позивачки-відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2, відповідача-позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, технічною фіксацією розгляду справи комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4)

про поділ спільного майна подружжя

та зустрічним позовом

ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4) до ОСОБА_1(місце проживання: АДРЕСА_1), третя особа: ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_1)

про визнання спільним сумісним майном подружжя

встановив:

12.10.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом. Вимоги мотивувала тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.07.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 08.11.2016 року, встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з 04.06.1997 року по 25.05.1999 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля MITSUBISHI Qutlander 2,0 2008 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_1, укладений 22.10.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6; визнано спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 гараж, розташований по АДРЕСА_3, нежитлове приміщення - гараж, площею 304,7 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,1059 га, розташовані по АДРЕСА_2; автомобіль MITSUBISHI Qutlander 2,0 2008 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_1; фугувально-циркулярний станок; розділочний (обрізний) станок; станок комбінований; точило; стрічкову пилораму; зварювальний апарат; різак.

Посилаючись на неможливість досягнення згоди з ОСОБА_3 щодо спільного поділу майна, ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на наступне майно: нежитлове приміщення - гараж літ. «А» площею 304.7 кв.м. та земельну ділянку площею 0.1059 га, розташовані по АДРЕСА_5; визнати право власності за ОСОБА_7 на автомобіль MITSUBISHI Qutlander 2,0 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, гараж по АДРЕСА_3, фугувально-циркулярний станок, розділочний (обрізний) станок, станок комбінований, точило, стрічкову пилораму, зварювальний апарат, різак, що знаходяться по АДРЕСА_5.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.01.2017 року /а.с. 166 т. 1/ за заявою ОСОБА_1 залишені без розгляду її позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя в частині визнання спільною сумісною власністю цегляного гаража розміром 36.20 м х 9.20 м, розташованого за адресою: АДРЕСА_3.

10.11.2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав заяву про зменшення позовних вимог /а.с. 136 т. 2/, в якій просив за наслідками реального поділу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_1 частку нежитлового приміщенні - гаражу та земельної ділянки по АДРЕСА_5, до рівності її частки та ОСОБА_3 відповідно до висновку експертизи, а ОСОБА_3 - автомобіль MITSUBISHI Qutlander 2,0 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1; фугувально-циркулярний станок; розділочний (обрізний) станок; станок комбінований; точило; стрічкову пилораму; зварювальний апарат; різак та частку нежитлового приміщення-гаражу та земельної ділянки по АДРЕСА_5.

17.11.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом /а.с. 41-45 т. 1/, в якому просив виділити ОСОБА_1 гараж Б з півпідвалом площею 47.8 кв.м розміром 7.30 х 4.65 м та земельну ділянку площею 0.0032 га по АДРЕСА_3; 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (визначивши право власності на 2/3 частини квартири в рахунок частини ОСОБА_3.); вхідні двері у квартиру, меблевий гарнітур у прихожій, меблевий гарнітур (стінка) у жилій кімнаті, спальний меблевий гарнітур на двох осіб, меблевий гарнітур у кухні, меблевий куточок у кухні (м'які меблі), металопластикові вікна у квартирі та балконі, балкон, обшитий пластиком, кондиціонер фірм «Samsung», мікрохвильову піч, холодильник «Atlant», морозильну камеру «Atlant», пральну машинку фірми «LG» класу «А» (остання модель), телевізор фірми «LG».

За цим же позовом ОСОБА_3 просив виділити йому цегляну будівлю гаражу А площею 304.7 кв.м (нежитлове приміщення) розмірами 36.20 хї 9.20 м та земельну ділянку площею 0.1059 га по АДРЕСА_2; фугувально-циркулярний станок, розділочний (обрізний) станок, станок комбінований, точило, стрічкову пилораму, зварювальний апарат, різак; автомобіль MITSUBISHI Qutlander 2,0 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

29.06.2016 року ОСОБА_3 збільшив позовні вимоги за зустрічним позовом /а.с. 116 т. 1/. Посилаючись на набуття права спільної сумісної власності, просив визнати за ним право власності на 1/2 частину вхідні двері у квартиру АДРЕСА_1; меблевий гарнітур у прихожій, меблевий гарнітур (стінка) у жилій кімнаті, спальний меблевий гарнітур на двох осіб, меблевий гарнітур у кухні, меблевий куточок у кухні (м'які меблі); всі вікна у квартирі та вікна на балкон, замінені новим металопластиковим обладнанням; балкон, обшитий пластиком; кондиціонер фірм «Samsung», мікрохвильову піч, холодильник «Atlant», морозильну камеру «Atlant», пральну машинку фірми «LG» класу «А» (остання модель), телевізор фірми «LG», які знаходяться в квартирі АДРЕСА_1.

Збільшені позовні вимоги за зустрічним позовом від 29.06.2016 року ОСОБА_3 підтримав /а.с. 116 т. 1/.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.01.2017 року /а.с. 166 т. 1/ за заявою представника ОСОБА_3 залишені без розгляду позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, які стосуються 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, та гаража Б з півпідвалом площею 47.8 кв.м розміром 7.30 х 4.65 м по АДРЕСА_3.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.03.2017 року /а.с. 182 т. 1/ залишений без розгляду зустрічний позов ОСОБА_3 про реальний поділ спільного майна подружжя від 17.11.2015 року /а.с. 41-45 т. 1/.

18.10.2017 року ОСОБА_3 змінив та доповнив позовні вимоги /а.с. 81-84 т. 2/, просив визнати за ним право власності на 1/2 частину вхідних дверей у квартиру АДРЕСА_1; меблевий гарнітур у прихожій, меблевий гарнітур (стінка) у жилій кімнаті, спальний меблевий гарнітур на двох осіб, меблевий гарнітур у кухні, меблевий куточок у кухні (м»які меблі); всі вікна у квартирі та вікна на балкон, замінені новим металопластиковим обладнанням; балкон, обшитий пластиком; кондиціонер фірм «Samsung», мікрохвильову піч, холодильник «Atlant», морозильну камеру «Atlant», пральну машинку фірми «LG» класу «А» (остання модель), телевізор фірми «LG», які знаходяться в квартирі АДРЕСА_1; визнати за ним право власності на 1/3 частину вказаної квартири.

Крім того, ОСОБА_3 просив стягнути на його користь з ОСОБА_1 грошову компенсацію за належну йому 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, припинивши його право власності на цю частку, та визнавши за ОСОБА_1 право власності на цю частку, та зарахувати вартість цієї грошової компенсації при реальному поділі іншого майна, яке виділяється ОСОБА_3 в натурі: гараж (літ. «А» та земельна ділянка площею 0.1059 га по АДРЕСА_5; фугувально-циркулярного станка, розділочного (обрізного) станка, станка комбінованого, точила, стрічкової пилорами, зварювального апарату, різака, що знаходяться по АДРЕСА_5.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги ОСОБА_1, просив визнати за нею право власності на наступне майно:

-2/3 частини нежитлового приміщення - гараж літ. «А» площею 304.7 кв.м. та земельну ділянку площею 0.1059 га, розташовані по АДРЕСА_5;

просив визнати право власності за ОСОБА_7 на наступне майно:

-1/3 частину нежитлового приміщення - гараж літ. «А» площею 304.7 кв.м. та земельну ділянку площею 0.1059 га, розташовані по АДРЕСА_5;

-автомобіль MITSUBISHI Qutlander 2,0 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1,

-обладнання:фугувально-циркулярний станок, розділочний (обрізний) станок, станок комбінований, точило, стрічкову пилораму, зварювальний апарат, різак, що знаходяться по АДРЕСА_5;

-меблі та побутову техніку, які знаходяться в квартирі АДРЕСА_1: меблевий гарнітур у прихожій, меблевий гарнітур (стінка) у жилій кімнаті, спальний меблевий гарнітур на двох осіб, меблевий гарнітур у кухні, меблевий куточок у кухні (м'які меблі, кондиціонер фірми «Samsung», мікрохвильову піч, холодильник «Atlant», морозильну камеру «Atlant», пральну машинку фірми «LG» класу «А» (остання модель), телевізор фірми «LG».

У разі відступлення від рівності часток, ОСОБА_2 просив визначити грошову компенсацію.

ОСОБА_2 зазначив, що після визнання вказаного вище майна спільним сумісним, з 2015 року ним фактично користується ОСОБА_3, здійснюючи підприємницьку діяльність.

Наполягаючи на виділенні ОСОБА_3 автомобіля, промислового обладнання, ОСОБА_2 зазначив, що внаслідок використання цього майна ОСОБА_3, зменшилася його вартість, про що свідчать неодноразово проведені експертизи (висновки яких ОСОБА_1 не оспорює). ОСОБА_1 постійно проживає в Російській Федерації, інколи приїжджає на Україну, а тому виділ на користь ОСОБА_1 2/3 частин нерухомого майна, відповідатиме принципу справедливості, не порушуватиме прав ОСОБА_3, оскільки промислове обладнання розташовано в дій частині будівлі та на тій частині земельної ділянки, яка б припадала на 1/3 частину, позначену у ІV варіанті поділу майна згідно висновку № 1081/5 від 12.02.2018 року комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, до якої є під'їзд.

ОСОБА_2 зазначив, що з приводу меблів та побутової техніки, яку бажає поділити ОСОБА_3, відсутній спір, оскільки ОСОБА_1 не претендує на це майно, тому що його частину забрав ОСОБА_3 та рештою користується їх донька, яка проживає в АДРЕСА_1: .

Зустрічний позов ОСОБА_3 ОСОБА_2 не визнав, просив відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю. В письмових заперечення /а.с. 128-128 т. 2/ зазначив, що квартира АДРЕСА_1, не може бути предметом поділу, оскільки вона є спільним сумісним майном ОСОБА_3, ОСОБА_1 та їх доньки ОСОБА_5, де остання проживає. Крім того, вхідні двері, металопластикові вікна в квартирі та на балконі є невід'ємною частиною квартири і поділу не підлягають.

09.11.2018 року ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги за зустрічним позовом, які в судовому засіданні підтримав його представник ОСОБА_4, просив визнати за ОСОБА_3 право власності на наступне майно:

-1/2/ частину нежитлового приміщення - гараж літ. «А» площею 304.7 кв.м. та 1/2 земельної ділянки площею 0.1059 га, розташовані по АДРЕСА_5.

-виробниче обладнання: фугувально-циркулярний станок, розділочний (продольно-обрізний) станок, станок комбінований, електроточило, стрічкову пилораму, зварювальний апарат, різак, що знаходяться по АДРЕСА_5;

Просив визнати за ОСОБА_1 право власності на наступне майно:

-1/2/ частину нежитлового приміщення - гараж літ. «А» площею 304.7 кв.м. та 1/2 земельної ділянки площею 0.1059 га, розташовані по АДРЕСА_5.

-автомобіль MITSUBISHI Qutlander 2,0 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1,

-меблі, які знаходяться в квартирі АДРЕСА_1: меблевий гарнітур для передпокою, меблевий гарнітур у вітальні, меблевий гарнітур для спальної кімнати на двох осіб, кухонний гарнітур кутовий, кухонний куточок - м'який кутовий диван, холодильник «Atlant» МХМ-2712-00, морозильну камеру «Atlant» М-7184-000, пральну машину «LG» класу «А», телевізор фірми «LG».

Також просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошову компенсацію до рівності часток, з моменту поділу вищевказаного майна припинити режим спільної сумісної власності на вищевказане майно.

Просив залишити без розгляду позовні вимоги про зарахування до складу спільного майна 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Третя особа - ОСОБА_5, будучи належним чином сповіщеною про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибула, про причини неявки не повідомила, письмових пояснень не надала, а тому суд ухвалив про розгляд справи у її відсутність.

Суд, врахувавши доводи і заперечення сторін у справі та їх представників, проаналізувавши надані ними докази, виходив з наступного:

За приписами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Норми статей 57, 60 СК України встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності; у разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до п.п. 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, вирішуючи спір між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу й залишає майно у їх спільній частковій власності. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено частиною першою статті 63, частиною першою статті 65 СК України. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

Головним критерієм поділу майна як об'єкта права спільної сумісної власності є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками і припинення відносин спільної власності взагалі (частина третя статті); в разі поділу кожен учасник має право одержати в натурі ту частину спільного майна, яка відповідає його частці у спільному сумісному майні.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею,ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств,установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Правовідносини щодо поділу спільного майна подружжя регулюються ст. 69 СК України, відповідно до частини 1 якої дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Частина 1 статті 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України).

З системного аналізу викладених вище норм права слідує, що спільне майно подружжя може бути фактично поділено (конкретне майно передано у власність кожному із членів подружжя) у тому випадку, якщо воно наявне в натурі, тобто має ознаки конкретно визначених речей.

Судом встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.07.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 08.11.2016 року, встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з 04.06.1997 року по 25.05.1999 року; визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля MITSUBISHI Qutlander 2,0 2008 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_1, укладений 22.10.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6; визнано спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 гараж, розташований по АДРЕСА_3, нежитлове приміщення - гараж, площею 304,7 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,1059 га, розташовані по АДРЕСА_2; автомобіль MITSUBISHI Qutlander 2,0 2008 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_1; фугувально-циркулярний станок; розділочний (обрізний) станок; станок комбінований; точило; стрічкову пилораму; зварювальний апарат; різак.

З висновків комплексної судової оціночно-будівельної, оціночно-земельної, авто товарознавчої та товарознавчої експертизи від 08.08.2017 року № 617-626 з фото таблицями та актами огляду /а.с. 2-59/ з поясненнями судового експерта від 20.12.2017 року /а.с. 179, 183 т. 2/, комплексної судової оціночно-будівельної, оціночно-земельної та товарознавчої експертизи № 476-481 від 27.08.2018 року /а.с. 1-73 т. 3/ судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 належить майно з наступними характеристиками загальною вартістю 780036.00 грн., в тому числі

-будівля площею 304.7 кв.м. по АДРЕСА_5 ринковою вартістю станом на 27.08.2018 року 341000.00 грн.;

-земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування інших будівель громадського призначення, кадастровий номер НОМЕР_5, площею 0.1059 га по АДРЕСА_5, ринковою вартістю станом на 27.08.2018 року 93200.00 грн.;

-автомобіль MITSUBISHI Qutlander 2,0 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю станом на 13.04.2017 року 274937.58 грн.;

-виробниче обладнання, що знаходиться по АДРЕСА_5, загальною вартістю станом на 13.04.2017 року - 45600.00 грн., у тому числі:

фугувально-циркулярний станок - 4000.00 грн.;

розділочний (продольно-обрізний) станок - 10000.00 грн.;

стіл під циркулярну пилу - 1500.00 грн.; електроточило - 1000.00 грн.;

стрічкова пилорама - 25000.00 грн.; зварювальний апарат - 1600.00 грн.;

різак газовий - 2500.00 грн.

-меблі та побутова техніка загальною вартістю станом на 27.08.2018 року 25298.00 грн., які знаходяться в квартирі АДРЕСА_1 (без урахування кондиціонеру фірми «Samsung» та мікрохвильової печі, вартість яких визначити не видалось за можливе, не надані на дослідження, відповідно, частково та повністю і відсутні документи на це майно), в т.ч.: меблевий гарнітур для передпокою - 1088.00 грн., меблевий гарнітур у вітальні - 1500.00 грн., меблевий гарнітур для спальної кімнати на 2 осіб - 2560.00 грн., кухонний гарнітур кутовий - 4600.00 грн.; кухонний куточок - м»який кутовий диван - 3000.00 грн.; холодильник-морозильник двохкамерний «Atlant» модель МХМ-2712-00 - 2700.00 грн.; морозильна камера «Atlant» модель М-7184-000 - 4000.00 грн.; пральна машина ТМ «LG» класу «А» - 5100.00 грн.; телевізор кольоровий ТМ «LG» модель RT-21FA76X - 750.00 грн.

Суд погоджується з доводами представника ОСОБА_8 - ОСОБА_2, викладеними у відзиві за уточненими позовними вимогами за зустрічним позовом /а.с. 108-109 т. 3/ про те, що ОСОБА_3 одноосібно користується всім спільним сумісним майном, оскільки сторони визнали, що останній мешкає та здійснює підприємницьку діяльність в м. Охтирка Сумської області, а ОСОБА_8 постійно проживає в Російській Федерації.

Протягом розгляду справи ОСОБА_3 не довів порушення його права на меблі та побутову техніку загальною вартістю станом на 27.08.2018 року 25298.00 грн., які знаходяться в квартирі АДРЕСА_1, а тому суд вважає за правомірне визнати за ним право власності на сказане майно, оскільки на вказаним майном ОСОБА_1 не користується і не претендує на нього.

Суд вважає правомірним відступити від рівності часток у спільному сумісному майні подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3, здійснивши його поділ з урахуванням принципів розумності, виваженості, справедливості відповідно до порядку користування цим майном, що склався між сторонами, та виділити ОСОБА_3 автомобіль MITSUBISHI Qutlander 2,0 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю станом на 13.04.2017 року 274937.58 грн.; виробниче обладнання, що знаходиться по АДРЕСА_5, загальною вартістю станом на 13.04.2017 року - 45600.00 грн., меблі та побутову техніку загальною вартістю станом на 27.08.2018 року 25298.00 грн., а всього на суму 345835.58 грн.

Суд вважає за правомірне здійснити поділ належного сторонам нерухомого майна згідно ІV варіанту поділу майна згідно висновку № 1081/5 від 12.02.2018 року комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи /а.с. 187-210 т. 2/ частинку земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_5, площею 0.1059 га, та частину будівлі по АДРЕСА_5, що графічно відображено в додатку 3 арк 4 /а.с. 200 т. 2/, ОСОБА_3 - жовтим кольором земельна ділянка площею 233 кв.м. з урахуванням площі під будівлями, що становить 22/100; ОСОБА_1 - синім кольором земельна ділянка 826 кв.м з урахуванням площі під будівлями, вартістю 72696.00 грн., та частину будівлі по АДРЕСА_5, вартістю 265980.00 грн., а всього майна на суму 338677.00 грн., що становить 78/100 нерухомого майна сторін.

Таким чином, за наслідками такого поділу всього спільного сумісного майна ОСОБА_1 підлягає виділу майно на суму 338697.00 грн. (2/3 частини земельної ділянки вартістю 72696.00 грн, та частина будівлі по АДРЕСА_5, вартістю 265980.00 грн.), що становить частку 44% від всього майна, що підлягає поділу, а ОСОБА_3 - на суму 441339.00 грн., тобто 56%.

Судом в повному обсязі досліджено всі письмові докази, надані обома сторонами щодо реалізації ними права користування спільним сумісним майном.

Доказів, які б спростовували встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду, не надано, а визначене судом відступлення від рівності часток у спільному майні подружжя не порушує їх прав.

Вирішуючи вимоги за заявою ОСОБА_3 від 09.11.2018 року про залишення без розгляду позовних вимог щодо побутової техніки - кондиціонеру фірми «Samsung» та мікрохвильової печі, вартість яких визначити не видалось за можливе, оскільки не надані на дослідження, відповідно, частково та повністю і відсутні документи на це майно, квартири АДРЕСА_1, яка згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради від 15.02.1995 року № 64, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 /а.с. 107 т. 1/, суд виходив з наступного:

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За висновком суду заява ОСОБА_3 про залишення позовних вимог без розгляду не ґрунтується на приписах п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки подана після початку розгляду справи по суті.

Врахувавши доводи ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, надані ними докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині за недоведеністю.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стаття 134 ЦПК України передбачає, що разом з першою заявою по суті кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв'язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 сплатила судовий збір в сумі збір 3654.00 грн. /а.с. 1 т. 1/, а мала була б сплатити 3387.00 грн., та судовий збір за забезпечення позову в сумі 275.00 грн. /а.с. 78 т. 1/.

Таким чином на її користь з ОСОБА_3 підлягає стягненню 268.00 грн. судового збору пропорційно до задоволених вимог.

При зверненні до суду із зустрічним позовом ОСОБА_3 сплатив 551.20 грн. /а.с. 115 т. 1/ судового збору, а повинен сплатити 4413.39 грн., тобто з нього на користь держави підлягає стягненню 3862.10 грн. судового збору

Протягом розгляду справи ОСОБА_1 сплатила за проведення експертиз 15600.00 грн. (3366.00 грн. /а.с. 215 т. 1 а.с. 1 т.2/ + 1584.00 грн. /а.с. 216 т. 1/ + 4950.00 грн. /а.с. 217 т. 1/ + 2100.00 грн. /а.с. 214 т. 2/ + 3600.00 грн. /а.с. 215 т. 2/), а мала б сплатити пропорційно до задоволених вимог 12833.00 грн.

ОСОБА_3 за проведення експертизи у справі сплатив 13565.00 грн. /а.с. 223-225 т. 2/, а його витрати за проведення експертиз мають бути на суму 16333.00 грн.

Таким чином, на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 підлягає стягненню 2767.00 грн. витрат за проведення експертиз у справі.

Суд не знаходить законних підстав для відшкодування ОСОБА_3 витрат на правову допомогу в сумі 1500.00 грн. /а.с. 54 т. 2/, оскільки ці вимоги не ґрунтуються на приписах ст. 134 ЦПК України та не підтверджені належними письмовими доказами

Відповідно до ч. 7, ч. 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

За клопотанням сторін у справі у справі були застосовані заходи забезпечення позову /а.с. 64, 85 т. 1 / огляду на викладене, враховуючи, що сторонами не заявлялося вмотивоване клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд вважає доцільним залишити заходи забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,12, 13, 76-81, 141, 158, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4) про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1), третя особа: ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_1) про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Виділити у власність ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) нерухоме майно згідно ІV варіанту поділу майна, який є невід'ємною частиною рішення суду, за висновком № 1081/5 від 12.02.2018 року комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи /а.с. 187-210 т. 2/ із земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_5, загальною площею 0.1059 га по АДРЕСА_5, ринковою вартістю станом на 27.08.2018 року 93200.00 грн. - частину земельної ділянки, яка становить площу 826 кв.м, з урахуванням площі під будівлями, вартістю 72696.00 грн., та із будівлі на цій земельній ділянці ринковою вартістю станом на 27.08.2018 року 341000.00 грн. - частину будівлі по АДРЕСА_5, вартістю 265980.00 грн., а всього нерухомого майна на суму 338676.00 грн. що графічно відображено в додатку 3 арк. 4 /а.с. 200 т. 2/, синім кольором з урахуванням площі під будівлями, що становить 78/100 від вказаного вище нерухомого майна, та 44% від всього належного сторонам майна, що підлягало поділу, припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) на вказане майно.

Виділити у власність ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4) від всього належного сторонам майна, що підлягало поділу, майно на суму 441336.00 грн., тобто 56%, припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3) на вказане майно, в тому числі:

-нерухоме майно згідно ІV варіанту поділу майна, який є невід'ємною частиною рішення суду, за висновком № 1081/5 від 12.02.2018 року комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи /а.с. 187-210 т.2/ із земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_5, загальною площею 0.1059 га по АДРЕСА_5, ринковою вартістю станом на 27.08.2018 року 93200.00 грн. - 22/100 земельної ділянки площею 233 кв.м, з урахуванням площі під будівлями, вартістю 20504.00 грн., та частину будівлі по АДРЕСА_2, вартістю 75020.00 грн., а всього нерухомого майна на суму 95524.00 грн. що графічно відображено в додатку 3 арк. 4 /а.с. 200 т. 2/, жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями, що становить 22/100 нерухомого майна,

-автомобіль MITSUBISHI Qutlander 2,0 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю станом на 13.04.2017 року 274937.58 грн.;

-виробниче обладнання, що знаходиться по АДРЕСА_5, загальною вартістю станом на 13.04.2017 року - 45600.00 грн., у тому числі:

фугувально-циркулярний станок - 4000.00 грн.; газовий - 2500.00 грн.

розділочний (продольно-обрізний) станок - 10000.00 грн.;

стіл під циркулярну пилу - 1500.00 грн.; електроточило - 1000.00 грн.;

стрічкова пилорама - 25000.00 грн.; зварювальний апарат - 1600.00 грн.;

-меблі та побутову техніку загальною вартістю станом на 27.08.2018 року 25298.00 грн., які знаходяться в квартирі АДРЕСА_1 в т.ч.: меблевий гарнітур для передпокою - 1088.00 грн., меблевий гарнітур у вітальні - 1500.00 грн., меблевий гарнітур для спальної кімнати на 2 осіб - 2560.00 грн., кухонний гарнітур кутовий - 4600.00 грн.; кухонний куточок - м»який кутовий диван - 3000.00 грн.; холодильник-морозильник двохкамерний «Atlant» модель МХМ-2712-00 - 2700.00 грн.; морозильна камера «Atlant» модель М-7184-000 - 4000.00 грн.; пральна машина ТМ «LG» класу «А» - 5100.00 грн.; телевізор кольоровий ТМ «LG» модель RT-21FA76X - 750.00 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна щодо побутової техніки - кондиціонеру фірми «Samsung» та мікрохвильової печі, квартири АДРЕСА_1, яка згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради від 15.02.1995 року № 64, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5, вікон у квартирі та вікон на балкон, замінені новим металопластиковим обладнанням; балкон, обшитий пластиком - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3) з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) компенсацію за відступлення від рівності часток у спільному майні за наслідками його поділу - 51342.00 (п'ятдесят одну тисячу триста сорок дві) грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3) з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) судові витрати у справі на загальну суму 3035.00 (три тисячі тридцять п'ять) грн., в т.ч.: судовий збір в сумі 268.00 грн., витрати за проведення експертиз у справі в сумі 2767.00 грн.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) судовий збір в сумі 3862 (три тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні 10 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами безпосередньо до Сумського апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.О. КОВАЛЬОВА

Повний текст рішення виготовлений 04.02.2019 року