У Х В А Л А

09 жовтня 2019 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне скаргу акціонерного товариства «Укрсиббанк», особа, дії якої оскаржуються головний державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Шупік Катерина Василівна, боржник ОСОБА_1 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з скаргою про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання вчинити певні дії», особа, дії якої оскаржуються головний державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Шупік Катерина Василівна, боржник ОСОБА_1 звернулось АТ «Укрсиббанк».

В судовому засіданні представник скаржника скаргу повністю підтримав, просить суд її задоволити з підстав, викладених у скарзі та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №52633714 від 17 липня 2019 року; зобов`язати Рівненський міський відділ ДВС ГТУЮ у Рівненській області відновити виконавче провадження №52633714 про примусове виконання виконавчого листа по справі №569/1242/15-ц виданого 20 вересня 2016 року Рівненським міським судом Рівненської області; зобов`язати Рівненський міський відділ ДВС ГТУЮ у Рівненській області у виконавчому провадженні №52633714 звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником; зобов`язати Рівненський міський відділ ДВС ГТУЮ у Рівненській області зупинити виконавче провадження №52633714 про примусове виконання виконавчого листа по справі №569/1242/15-ц виданого 20 вересня 2016 року Рівненським міським судом Рівненської області до вирішення судом заяви про заміну сторони її правонаступником.

В судовому засіданні державний виконавець Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області скаргу не визнала, просить суд відмовити у її задоволенні та вважає, що вона діяла відповідно до п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», а представник дану норму закону трактує на власний розсуд.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази, суд прийшов до висновку, що скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Рівненського міського суду знаходиться цивільна справа №569/1242/15-ц за позовом приватного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист порушеного права споживача.

Рішенням Рівненського міського суду від 13 квітня 2016 року в задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості відмовлено; позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту №0 від 04 лютого 2008 року задоволено; визнано недійсним кредитний договір №0 від 04 лютого 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 12 липня 2016 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2016 року скасовано; позовні вимоги публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 29252 (двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят два) долара США 09 центів заборгованості по кредиту, 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) доларів США 53 цента заборгованості по процентам за користування кредитом та 11090 (одинадцять тисяч дев`яносто) гривень пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за користування кредитом; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 7911 (сім тисяч дев`ятсот одинадцять) гривень 36 копійок витрат по судовому збору. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист порушеного права споживача відмовлено.

В подальшому, за заявою стягувача державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області відкрито виконавче провадження з приводу виконання вище зазначеного рішення суду за виконавчим листом №569/1242/15-ц виданого 20 вересня 2016 року Рівненським міським судом.

Постановою Верховного Суду від 20 червня 2018 року рішення апеляційного суду Рівненської області від 12 липня 2016 року залишено без змін.

17 липня 2019 року головним державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Шупік К.В. на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №569/1242/15-ц виданого 20 вересня 2016 року Рівненським міським судом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 29252 (двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят два) долари США 09 центів заборгованості по кредиту, 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) доларів США 53 цента заборгованості по процентам за користування кредитом та 11090 (одинадцять тисяч дев`яносто) гривень пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за користування кредитом, 7911,36 грн. витрат по судовому збору, боржник ОСОБА_1 .

Як вбачається з даної постанови, згідно свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 від 27 червня 2019 року виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області боржник померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №1129 27 червня 2019 року.

Скаржник в поданій скарзі, яку підтримав в судовому засіданні вимоги п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» тлумачить на власний розсуд, покликається на те, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Висновки скаржника не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовуються приписами п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» в яких конкретно зазначено самостійні обставини при яких виконавче провадження підлягає закінченню.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Отже, самостійними обставинами при яких виконавче провадження підлягає закінченню законодавцем визначено: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва і тільки для цієї обставини законодавцем передбачені такі умови. Інші самостійні обставини: смерть, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника законодавцем не передбачають будь яких умов.

Крім того, представник скаржника в скарзі покликається на те, що судом при розгляді даної скарги слід застосувати правову позицію викладену в постанові Верховного Суду України від 23 травня 2018 року по справі № 521/21847/16-ц.

Суд, в цій частині доводів скаржника не приймає до уваги, оскільки правовідносини в справі яка розглядається судом та на яку покликається скаржник в своїй скарзі не є тотожними.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з скарги, скаржник тлумачить вимоги п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» покликається на те, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що 17 липня 2019 року головним державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Шупік К.В. відповідно до закону, на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №569/1242/15-ц виданого 20 вересня 2016 року Рівненським міським судом, при цьому право заявника не було порушено, вказаних обставин скаржником не спростовано, тому з цих підстав слід постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.81,260,353,354,447,451 ЦПК України, суд, п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні скарги акціонерного товариства «Укрсиббанк», особа, дії якої оскаржуються головний державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Шупік Катерина Василівна, боржник ОСОБА_1 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М. Ковальов