КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи №357/2403/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Білич І.М.,

суддів Панченко М.М, Іванченко М.М.

при секретарі Пузіковій В.В.

за участю: представників позивача ОСОБА_1 , Любарець А. Ю.

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2019 року, постановлену під головуванням судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цукурова В.П.

у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про усунення перешкод у праві власності на об`єкт нерухомого майна.

в с т а н о в и л а :

У березні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у праві власності на об`єкт нерухомого майна. Вказуючи при цьому, що вона є власником приміщення № 1, а відповідачі власниками приміщення № 2 які розташовані за адресою : АДРЕСА_3 У дійсності зазначені приміщення є єдиним торгівельним залом магазину, який при цьому має єдину цілісну інженерно - технічну мережу, що забезпечує водопостачання та водовідведення, опалення, газопостачання, електромережі, тощо. Існуюча інженерно - технічна мережа реалізована таким чином, що втручання в неї у приміщенні № 2 яке належить відповідачам, може повністю унеможливити позивачу, як власнику приміщення № 1 одержання комунальних послуг, тобто фактично від`єднає від технічної можливості їх отримання.

Також позивачем було подано клопотання про забезпечення позову. За яким він просив суд зобов`язати відповідачів не вчиняти будь-які дії спрямовані на перебудову та реконструкцію існуючої інженерно - технічної мережі, що забезпечує комунальними послугами приміщення № 1 та приміщення № 2 за адресою: АДРЕСА_3 до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

Підставою забезпечення позову було припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2019 року заяву представника ОСОБА_6 - адвоката Любарець Андрія Юрійовича про забезпечення позову було задоволено.

Не погоджуючись з ухвалою суду відповідачі подали апеляційну скаргу, де ставили питання про її скасування та прийняття нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. Вказуючи при цьому на її незаконність, порушення норм процесуального права. Ухвала ґрунтується на припущеннях позивача, які не є належними та допустимими доказами, оскільки з них неможливо встановити обставини.

Крім того, скаржник вважав, що суд вийшов за межі заявлених вимог, так як позивач просила заборонити переобладнання, а суд зазначив про заборону перебудови та реконструкції існуючої інженерно - технічної мережі.

Представники позивача не визнали в судовому засіданні подану апеляційну скаргу, заперечувати проти її задоволення.

Представник відповідачів підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно заявлених позовних вимог позивач звертаючись до суду просила : зобов`язати відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не чинити перешкод у здійсненні права власності ОСОБА_6 права володіння і користування приміщенням № 1 магазину та цілісною системою технічних мереж, через які надаються комунальні послуги, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 шляхом заборони здійснення перебудови межуючої половини частки приміщення №2 з приміщенням № 1 у магазині та переобладнання технічних мереж магазину, які є приналежністю головної речі ( магазинного комплексу) і не є самостійними нерухомими речами, що забезпечують надання комунальних послуг всьому магазину до моменту вирішення сторонами питання забезпечення ізольованого користування частинами будівлі і технічними мережами майнового комплексу.

Звертаючись з клопотанням про забезпечення позову позивач просила суд заборонити ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вчиняти будь-які дії спрямовані на перебудову та реконструкцію існуючої інженерно - технічної мережі, що забезпечує комунальними послугами приміщення № 1 та приміщення № 2 за адресою: АДРЕСА_3 до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

Задовольняючи клопотання суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно існує реальний спір і невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача у випадку задоволення позову. Відповідачі мають реальну можливість здійснення перебудови реконструкції існуючої інженерно - технічної мережі. Отже, існує загроза невиконання чи утруднення виконання рішення у випадку задоволення позову, а тому заборона про яку просять представники позивача є доцільною. Таке забезпечення має тимчасовий характер і спрямоване лише на запобігання зміні технічного стану майна і жодним чином не обмежує відповідачів у праві власності у тому числі здійснення господарської діяльності у належному їм приміщенні. Зазначені вимоги є співмірними із предметом позову, а вид такого забезпечення повністю відповідає позовним вимогам.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист , або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою позовним вимогам.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було взято до уваги, те що у відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відтак, заходи забезпечення позову, які просив застосувати позивач є фактичним вирішенням спору до розгляду заявлених позовних вимог. Так як вид застосування заходів забезпечення обраний позивачем при зверненні до суду з клопотанням за своїм змістом є тотожним заявленим позовним вимогам у разі задоволення позову, з урахуванням того, що спір на момент розгляду заяви про забезпечення позову не було вирішено судом по суті.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволення заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню з постановленням нової за правилами ст. 376 ЦПК України за якою, заява представника позивача ОСОБА_6 - адвоката Любарець Андрія Юрійовича про забезпечення позову підлягає залишенню без задоволення з зазначених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 368,376, 383, 384, 387 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2019 року скасувати та постановити нову, за якою:

Заяву представника позивача ОСОБА_6 - адвоката Любарець Андрія Юрійовича про забезпечення позову залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 жовтня 2019 року.

Суддя - доповідач

Судді: