Справа № 450/4002/18 Провадження № 2/450/681/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Лаба С. П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської сільської ради про спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею як спадкоємцем за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2, що померла 28.01.2004 року право власності на: домоволодіння, розташоване за адресою: с. Звенигород, №160, Пустомитівський район, Львівська область, що складається із А-1 - житлового будинку, загальною площею 89,8 кв.м., житловою площею 71,3 кв.м.; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2078 га, кадастровий номер :08:000:0145, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №009600 від 30.12.2004 року; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9940 га, кадастровий номер :22:000:0134, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №051764 від 30.12.2004 року та право на земельну частку (пай) у землі, розміром 1,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало Данилик ОСОБА_3 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН №465021 від 20.10.2005 року.

В обґрунтування позову, покликається на те, що 28.01.2004 року померла ОСОБА_2, яка за життя розпорядилася своїм майном та склала заповіт. Усе своє майно остання заповіла своїй дочці, ОСОБА_1, тобто позивачу в справі. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина в склад якої увійшли: домоволодіння, розташоване за адресою: с. Звенигород, №160, Пустомитівський район, Львівська область, що складається із А-1 - житлового будинку, загальною площею 89,8 кв.м., житловою площею 71,3 кв.м.; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2078 га, кадастровий номер :08:000:0145, розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №009600 від 30.12.2004 року; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9940 га, кадастровий номер :22:000:0134, розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №051764 від 30.12.2004 року та право на земельну частку (пай) у землі, розміром 1,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_2 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН №465021 від 20.10.2005 року. Позивач на момент смерті матері проживала разом із спадкодавцем, однак через втрату оригіналів правовстановлюючих документів, вона не має можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку, що зумовлює необхідність позивача звернутися в суд з позовом задля забезпечення захисту свого порушеного права на спадщину, який просить задоволити.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явилась, подала на адресу суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задоволити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 34 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ №307496 від 01.02.2004 року, виданого Виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області вбачається, що 28.01.2004 року померла ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на домоволодіння, розташоване за адресою: с. Звенигород, №160, Пустомитівський район, Львівська область, що складається із А-1 - житлового будинку, загальною площею 89,8 кв.м., житловою площею 71,3 кв.м.; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2078 га, кадастровий номер :08:000:0145, розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №009600 від 30.12.2004 року; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9940 га, кадастровий номер :22:000:0134, розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ №865005 від 21.02.2006 року, вбачається що ОСОБА_2 на праві власності належало домоволодіння, розташоване за адресою: с. Звенигород, №160, Пустомитівський район, Львівська область.

З копії технічного паспорта від. 02.02.2006 року, виданого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки вбачається, що домоволодіння, розташоване за адресою; с. Звенигород, №160, Пустомитівський район, Львівська область, складається із А-1 - житлового будинку, загальною площею 89,8 кв.м., житловою площею 71,3 кв.м., та господарських будівель і споруд, а саме: а східці, ПГ погріб, Б літня кухня, В сарай, №1 ворота з хвірткою, №2 огорожа, №3 огорожа, к колодязь.

Також, до складу спадщини увійшли: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2078 га, кадастровий номер :08:000:0145, розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №009600 від 30.12.2004 року; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9940 га, кадастровий номер :22:000:0134, розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №051764 від 30.12.2004 року та право на земельну частку (пай) у землі, розміром 1,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_2 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН №465021 від 20.10.2005 року.

Згідно копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Звенигородської сільської ради 10.12.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №253, на випадок своєї смерті ОСОБА_2 все своє майно заповіла дочці ОСОБА_1.

Згідно з довідкою №112 від 29.01.2018 року, виданою Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, на момент смерті ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5 постійно проживала разом із нею у селі Звенигород №160 Пустомитівського району Львівської області.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно приписів ст.328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Згідно ст. 1268 ч. 3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачено, а тому позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку здійснити свої спадкові права та отримати свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивач не звернувся у встановлені законом строки в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, проте, фактично прийняв її, після смерті спадкодавця, ОСОБА_2, яка склала заповіт на її корись, те що оригінали правовстановлюючих документі вна спадкове майно втрачено, враховуючи визнання позову відповідачем, позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення.

Таким чином, представлені суду докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на предмет їх достовірності та допустимості, а також їх достатності та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені обставини судом свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 13, 142, 200, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за ОСОБА_2, яка померла 28.01.2004 року, право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: с. Звенигород, №160, Пустомитівський район, Львівська область, що складається із А-1 - житлового будинку, загальною площею 89,8 кв.м., житловою площею 71,3 кв.м., та господарських будівель і споруд, а саме: а східці, ПГ погріб, Б літня кухня, В сарай, №1 ворота з хвірткою, №2 огорожа, №3 огорожа, к колодязь.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за ОСОБА_2, яка померла 28.01.2004 року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2078 га, кадастровий номер :08:000:0145, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №009600 від 30.12.2004 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за ОСОБА_2, яка померла 28.01.2004 року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9940 га, кадастровий номер :22:000:0134, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №051764 від 30.12.2004 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за ОСОБА_2, яка померла 28.01.2004 року, право на земельну частку (пай) у землі, розміром 1,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_2 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН №465021 від 20.10.2005 року.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14.03.2018 року.

СуддяОСОБА_6