Номер справи 220/400/19
Номер провадження № 2/220/232/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року смт. Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді - Яненко Г.М.,

за участю секретаря - Чернякової В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області до ОСОБА_1 про відшкодування безпідставно отриманої суми соціальної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2019 року Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області, звернулося до Великоновосілківського районного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування безпідставно отриманої суми соціальної допомоги.

В обґрунтування позовних вимог управління посилалося на те, що відповідач ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою (ВПО), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 та мала статус внутрішньо переміщеної особи. До складу сім`ї відповідача входить її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

10.03.2015 року відповідач вперше звернулася до УС3Н Великоновосілківської РДА Донецької області із заявою щодо призначення їй щомісячної адресної допомоги ВПО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі грошова допомога). На підставі заяви відповідача та доданих до неї документів, їй та її родині було призначено, нараховано та виплачено грошову допомогу за період з 10.03.2015 по 09.09.2015 р.

Наступне звернення від відповідача надійшло до управління 09.09.2015 року, за яким їй та її родині було призначено грошову допомогу з 10.09.2015 по 09.03.2016 р. у сумі 1768 грн. 00 коп. - щомісячно.

Втрете відповідач звернулася до управління із заявою за призначенням грошової допомоги 06.04.2016 року за якою отримувала кошти у періодз 06.04.2016 по 05.09.2016 р. у сумі 1768 грн. 00 коп. - щомісячно.

За наступними зверненнями відповідача до управління із відповідними заявами на призначення грошової допомоги від 07.09.2016 року, від 07.03.2017 року, від 07.09.2017 року та від 07.03.2018 року родина відповідача отримувала кошти грошової допомоги у періоди з 07.09.2016 по 06.03.2017 року у сумі 1768 грн. 00 коп. - щомісячно, з 07.03.2017 по 30.04.2017 у сумі 2131,00 грн., і 2196 грн. 00 коп. - з 01.05.2017 по 06.09.2017 року, з 07.09.2017 р. по 06.03.2018 р. у сумі 2169,00 грн. та з 07.03.2018 р. по 06.09.2018 р. у сумі 2578,95 грн.

Всього сплачено коштів ОСОБА_1 за розрахунком позивача 71971,40 грн.

За змістом позовної заяви, відповідно до вимог Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 р. № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах рад, з дня звернення за їх призначенням по місяць зняття такого обліку, але не більше шести місяців.

В редакції Порядку 505, яка була чинною на момент отримання відповідачем грошової допомоги, зазначено, що для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред`являє паспорт громадянина України, або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються.

У заяві, окрім інших необхідних відомостей про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги, обов`язково зазначається інформація про наявність у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Пункт 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 505 передбачає, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

У результаті проведеної перевірки було виявлено, що у володінні чоловіка відповідача ОСОБА_2 з 25.09.2015 року на праві приватної власності знаходиться домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , придбаний на підставі договору купівлі - продажу. Тобто на думку позивача відповідач має у власності житло на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не сповістила управління про це.

Таким чином, за весь спірний період, коли відповідачці виплачувалась щомісячна адресна допомога, с. Благодатне, Великоновосілківського району Донецької області, де розташований будинок, що належить чоловікові відповідача на праві приватної власності, не входило до переліку населених пунктів на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і на території села органи державної влади України здійснювали та продовжують здійснювати свої повноваження в повному обсязі.

Тому наявність у власності житла на території підконтрольній Українській владі та в населеному пункті де органи державної влади виконують всі свої повноваження в повному обсязі є причиною виникнення переплати раніше виплачених сум допомоги.

Спеціалістами управління відповідачці було повідомлено про надмірно виплачені кошти та запропонована добровільно їх внести на рахунок УСЗН, але сума боргу не погашена. Посилаючись на наведене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 суму безпідставно отриманих коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 71971,40 грн., а також відшкодувати витрати по оплаті судового збору в розмірі 1829,00 грн.

Ухвалою від 06.03.2019 р. провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про можливість розгляду справи без його участі, на позовних вимогах наполягав.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, проте згідно її заяви про заперечення щодо позовних вимог та заяви з назвою «зустрічний позов» про ставлення відповідача до робітників УСЗН, ОСОБА_1 виклала обставини придбання її чоловіком житла у АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , зокрема позивач зазначила, що їх спільна з чоловіком квартира у м АДРЕСА_4 була фактично зруйнована внаслідок бойових дій, які відбувалися у 2014-2015 роках в межах м. Мар`їнка, і вони з чоловіком вимушені були переміститися до Великоновосілківського району Донецької області, де у с. Благодатне придбали у власність квартиру яка була занедбана та не пристосована до проживання. Через деякий час відповідач разом з чоловіком привели квартиру у стан, який дозволяє проживання з мінімальними умовами. При цьому вона неодноразово просила робітників УСЗН провести перевірку придбаної квартири для отримання висновку, що придбане житло не придатне до проживання. Але робітники УСЗН житло не перевірили, при цьому почали пред`явили претензії щодо повернення сплачених сум грошової допомоги, що призвело до погіршення фізичного стану відповідача, а тому вона просила суд у позовних вимогах управління відмовити, відновити їй виплати, а з позивача стягнути 28000,00 грн. моральної шкоди.

Таким чином з огляду на зазначене суд вважає можливим справу розглянути без участі сторін, за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено:

З заявами до Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, ОСОБА_1 зверталася 10.03.2015 р., 09.09.2015 р., 06.04.2016 р.,07.09.2016 р., 07.03.2017 р.,07.09.2017 р., 07.03.2018 р. (а.с. 18-24)

В заявах ОСОБА_1 вказувала, що у неї чи будь-кого з членів її сім`ї у володінні житлового приміщення поза межами тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції немає.

Згідно розрахунку надміру виплачених коштів та за рішеннями про призначення допомоги переміщеним особам на проживання відповідачу призначено та виплачено допомогу у повний період з 10.03.2015 р. по 06.09.2018 р. на загальну суму 71971,40 грн.(а.с.7, 11-17).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у володінні ОСОБА_2 з 25.09.2015 року на праві приватної власності є квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу.(а.с. 10).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.10.1979 року, ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 є чоловіком та дружиною (а.с. 25)

Згідно розпорядження УСЗН Великоновосілківської РДА від 11.10.2018 року, згідно даних верифікації соціальних виплат було встановлено, що у володінні чоловіка ОСОБА_1 з 2015 року на підставі приватної власності знаходиться домоволодіння розташоване в районах інших ніж райони проведення АТО, у зв`язку з чим утворилась переплата грошової допомоги за період з 10.03.2015 р. по 06.09.2018 р. Утворену переплату слід погасити у 100% розмірі. (а.с. 8).

11.10.2018 року позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення отриманих нею коштів адресної допомоги, однак в добровільному порядку зазначена сума не повернута (а.с. 27).

Такі дії ОСОБА_1 стали підставою для звернення позивача до суду з вимогою про відновлення порушених прав.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст.ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частина 2 ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлює, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року N 405/2014.

При цьому, ч. 1 цієї статті передбачає, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

14 квітня 2014 року відповідно до Указу в.о. Президента України, Голови Верховної Ради України Т.О.В. від 14 квітня 2014 року N 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" на території України розпочато проведення антитерористичної операції.

Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року № 33/6/а, Донецька і Луганська області визначені районами проведення антитерористичної операції з 07 квітня 2014 року.

Відповідно до п. 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Кабінету Міністрів України доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

30 жовтня 2014 року розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого с. Благодатне, Великоновосілківського району, Донецької області включено до вказаного переліку.

Відповідно до абз. 2 п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505, в редакції, що діяла до 03.06.2017 року (надалі Порядок №505), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Доказів того, що с. Благодатне, Великоновосілківського району Донецької області було виключено з переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та не відноситься до району проведення антитерористичної операції, суду не надано.

Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 141 ЦПК України відшкодування витрат за рахунок відповідача за звернення до суду в випадку відмови у задоволенні позову не передбачено.

Відносно «зустрічної позовної заяви» відповідача ОСОБА_1 слід зазначити таке, що за змістом ч. 1,2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Крім того згідно ч. 1,2 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Враховуючи невідповідність: подачі самої зустрічної позовної заяви вимогам ст. 193 ЦПК України; форми заяви нормам 175, 177 цього кодексу та змісту самої заяви взагалі визначенню «зустрічна позовна заява», суд не може прийняти до уваги вимоги та обставини викладені в цій заяві, що не позбавляє права відповідача на звернення до суду з позовом, щодо відшкодування їй будь якої шкоди чи поновлення виплат, тощо, з урахуванням відповідних норм для такого звернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

дата підписання 08 жовтня 2019 року.

Cуддя Г.М. Яненко