Справа № 758/2396/18
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря - Комар К. П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Матвієнко Марина Григорівна, про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, посилаючись на те, що рукописний текст та підпис на заповіті виконано не ОСОБА_4, а іншою особою.

У підготовчому судовому представник позивача підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечив у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 26 постанови від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 13 постанови від 12 червня 2009 року N 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову). Тому, вирішуючи, наприклад, питання про виклик свідків, в усіх випадках слід вимагати від сторін пояснення, які саме обставини можуть бути підтверджені ними. Це ж стосується й вирішення питання про витребування інших доказів (письмових, речових). Докази, які не стосуються справи й предмета доказування, або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи, судом не повинні прийматися.

Таким чином, в силу норм ст. 103 ЦПК України експертиза призначається для з'ясування обставин, що мають значення для справи.

В силу норм ст. ст. 76 - 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи представник позивача посилається на те, що рукописний текст та підпис на заповіті виконано не ОСОБА_4, а іншою особою, у зв'язку з чим, і просить призначити експертизу.

Разом з тим, обґрунтовуючи позов про визнання заповіту недійсним, ОСОБА_1 посилається на те, що заповіт був складений ОСОБА_5 під впливом тяжких обставин.

Оскільки, відповідно до норм ЦПК України докази, які не стосуються справи й предмета доказування та якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи, судом не повинні прийматися, у клопотанні про призначення почеркознавчої експертизи не зазначено, для з'ясування яких саме обставин, викладених у позові та які мають значення для справи, необхідне проведення судової почеркознавчої експертизи, а тому клопотання є необґрунтованим і підстав для його задоволення немає.

Керуючись ст.ст. 76-77, 103, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -приватний нотаріус Матвієнко Марина Григорівна, про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяС. С. Захарчук