ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 березня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/10341/18

Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/275/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Висоцької Н.В., Кузюри Л.В.,

позивач: Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго»,

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 грудня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

прізвище судді: Логвіна Т.В.; місце ухвалення рішення: м.Чернігів,

дата складання повного тексту рішення: 05 грудня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ПАТ «Чернігівобленерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просило стягнути солідано з останніх компенсацію понесених збитків в сумі 30 638, 63 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1 762 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при перевірці приладів обліку і оплати за електроенергію у помешканні відповідачів за адресою: м. Чернігів, вул. Київська, буд.121/3 виявлено порушення п. 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: використання «штучного нуля», що привело до споживання необлікованої електричної енергії, місце з'єднання з «нульовим» проводом виявлено та демонтовано, електроенергія споживається, засобом обліку не враховується. Внаслідок виявленого порушення співробітниками ПАТ „Чернігівобленерго" було складено акт про порушення № 001433 від 15.11.2017р. Жодних зауважень, заперечень чи пояснень до акту про порушення ПКЕЕН з боку споживачів внесено не було. Представник споживача відмовилась від підпису акту про порушення. За результатами розгляду акту про порушення № 001433 від 15.11.2017 року членами комісії визнано причетність споживача до порушення, яке відноситься до п.3.1. пп.7 Методики. Донарахування виконано по формулі 2.7 відповідно до п.3.6 Методики та становить 26051кВт, що дорівнює 30638,63 грн. При цьому, Чернігівськими МЕМ було підготовлено проект договору реструктуризації від 01.06.2018р. зі строком реструктуризації боргу на 36 місяців. Представника споживача було запрошено для підписання договору реструктуризації (від 07.06.2018р. №13А/1737), проте остання довідавшись, що борг реструктуризовано на меншу кількість місяців, ніж було заявлено у її заяві, відмовилась від підписання даного договору.

Відповідно до п.20 Договору про користування електричною енергією укладеним з ОСОБА_3 від 01.08.2002р., згідно якого споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладів обліку, на підставі п. 42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 грудня 2018 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Чернігівобленерго» компенсацію понесених збитків в сумі 30 638,63 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Чернігівобленерго» у відшкодування сплаченого судового збору 1 762 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ «Чернігівобленерго» у задоволенні позову, посилаючись на те, що доводи позивача є безпідставними, необгрутованими та такими, що не заслуговують на увагу та потребують об'єктивної оцінки суду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були позбавлені права бути присутніми при складанні акту, ознайомитись з ним та додати свої пояснення, зауваження та докази. При цьому, вилучений представниками позивача зразок дроту є системою облаштування додаткового контуру заземлення з метою з'єднання його з металевими корпусами пральної машини для забезпечення безпечної її експлуатації, проте самостійно відірвавши дріт заземлення пральної машини працівник позивача ОСОБА_4 завдав матеріальних збитків власнику будинку ОСОБА_3

Скаржник наголошує на тому, що працівники «Чернігівобленерго» провели несанкціонований обшук будинку, грубо порушуючи ст.30 Конституції України, при цьому, акт №062100 від 15.11.2017 року складений з порушенням та обманним шляхом, а протокол №10 від 28.11.2017 року та заява від 28.11.2017 року були підписані під психологічним тиском.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Чернігівобленерго» просить залишити рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 грудня 2018 року без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вислухавши голову судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги враховуючи наступне.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позов ПАТ «Чернігівобленерго», суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок споживання не облікової електричної енергії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 завдано збитки у сумі 30638,63 грн., які стягнуто в солідарному порядку з останніх на користь ПАТ «Чернігівобленерго».

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд.

У справі встановлено, що 01.08.2002 року між ОСОБА_3 та ВАТ ЕК «Чернігівобленерго» було укладено договір про користування електричною енергією.

15.11.2017 року ПАТ «Чернігівобленерго» складено акт про порушення №001433, за яким ОСОБА_3 при користуванні електричною енергією порушив ПКЕЕН, а саме: використання «штучного нуля», що привело до споживання не облікованої електричної енергії. Місце з'єднання з «нульовим» проводом виявлено та демонтовано. Електроенергія споживається, засобом обліку не враховується. Місце самовільного з'єднання демонтовано. У акті зазначено, що споживач від підпису відмовився.

Провід, за допомогою якого було здійснене улаштування «штучного нуля», зазначений в додатку №1 до акту про порушення № 001433 від 15.11.2017р. на схемі підключення електроустановок споживача та позначено літерою «С». Зразок проводу, яким було здійснено порушення, було вилучено та поміщено в поліетиленовий пакет і опломбовано одноразовою пломбою №С34554511, про що зазначено в п.З акту про порушення№001433.

Під час складання акту про порушення №001433 від 15.11.2017р. проводилась відеофіксація виявленого порушення.

За розрахунком вартість безобліково спожитої електроенергії по акту №001433 від 15.11.2017 року становить 30638,63 грн.

28.11.2017 року відбулось засідання комісії Чернігівських МЕМ по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією (населення), в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на якому був розглянутий акт №001433 від 15.11.2017 року.

За результатами розгляду акту про порушення комісія прийняла рішення, що споживач причетний до порушення. Порушення відноситься до пп. 7 п.3.1 Методики. Донарахування виконано по формулі 2.7 відповідно до п.3.6 Методики та становить 26051кВт, що дорівнює 30638,63 грн. Роз'яснено, що споживач має право оскаржити рішення комісії у суді.

Як вбачається, спір, що виник між сторонами, є спором у сфері договірних правовідносин. В силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно приписів ст.ст. 610, 611, 614 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно з пунктом 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури та в разі виявлення зазначених у ній порушень.

Пунктом 3.1 цієї Методики передбачено, що підставою для застосування її положень є виявлення таких порушень ПКЕЕ: 1) пошкодження або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому ПКЕЕ, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування приладів обліку та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку); 2) пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр електропередавальної організації або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому ПКЕЕ, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, установлення індикаторів та передачу на збереження приладів обліку електричної енергії, відповідних пломб та індикаторів; 3) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об'єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів); 4) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку; 5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку; 6) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника; 7) використання «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електричної енергії.

Проаналізувавши у повній мірі вищенаведені норми та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає доведеним факт використання «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електричної енергії, чим завдано позивачу збитки на суму 30638,63 грн.

При цьому, колегія суддів вважає неправильним висновок районного суду про солідарний обов'язок відповідачів відшкодувати завдані збитки. Право ПАТ «Чернігівобленерго» солідарної вимоги про відшкодування збитків виходить за межі укладеного між енергопостачальною компанією та ОСОБА_3 договору про користування електроенергією, тому саме останній повинен нести відповідальність за завдані збитки. Застосування ст. 64 ЖК України, на яку посилався суд першої інстанції, як на підставу настання солідарної відповідальності у відповідача ОСОБА_2, є помилковим, оскільки дана норма права регулює правовідносини з приводу користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського фонду.

Відтак, позовні вимоги ПАТ «Чернігівобленерго» до ОСОБА_3 про компенсацію понесених збитків у сумі 30638,63 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Апеляційний суд вважає, що позивачем на підтвердження доводів позову було надано належні докази. Натомість ОСОБА_3 не було надано таких, що узгоджуються з нормами ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказів, які б підтверджували його непричетність до споживання необлікованої електричної енергії та незаконність дій працівників ПАТ «Чернігівобленерго» під час складання акту про порушення №001433 від 15.11.2017 року і нарахування збитків.

Як наведено вище, відповідно до акту про порушення № 001433 від 15.11.2017 року виявлено використання «штучного нуля», що привело до споживання необлікованої електричної енергії. Вказаний акт є належним доказом, оскільки складений відповідно до п.53 Правил користування електричною енергією для населення, які на час складання акту були чинними. Зазначений акт у встановленому порядку нечинним не визнаний і доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що працівники «Чернігівобленерго» провели несанкціонований обшук будинку, грубо порушуючи ст.30 Конституції України, при цьому, акт №062100 від 15.11.2017 року складений з порушенням та обманним шляхом, а протокол №10 від 28.11.2017 року та заява від 28.11.2017 року були підписані під психологічним тиском.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).

ОСОБА_3 є особою з інвалідністю ІI групи (а.с.123) і, згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Оскільки апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції і частково задовольняє позов, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, належить компенсувати ПАТ «Чернігівобленерго» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 1762 грн. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 грудня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (м. Чернігів, вул. Гонча, 40, ) компенсацію понесених збитків в сумі 30 638 (тридцять тисяч шістсот тридцять вісім) грн. 63 коп.

У задоволенні іншої частини заявлених вимог - відмовити.

Компенсувати Публічному акціонерному товариству «Чернігівобленерго» (м. Чернігів, вул. Гонча, 40, ) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підялає.

Голова судового засідання

Судді