Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Номер провадження 2/229/885/2019

Справа № 229/3989/19

03 жовтня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

Головуючого судді Лебеженка В.О.

за участю секретаря

судового засідання Слободкіної Т.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

10 липня 2019 року до Дружківського міського суду Донецької області звернулася позивачка до відповідачів з позовною заявою, в якій просить: визнати ОСОБА_3 , 1943 року народження та ОСОБА_2 , 1974 року народження, визнати такими, що втратили право користування житловим примішенням, а саме будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог вказала, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 зазначеному будинку зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . З 2008 року ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , за вказаною адресою не мешкають. Таким чином, реєстрація відповідачів чинить їй перешкоди розпоряджатися належним будинком на власний розсуд, отримати субсидію, а також виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються на кількість зареєстрованих осіб, тому вона вимушена звернутися за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі і визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.20).

В супереч вимогам ст. 178 ЦПК України відповідачі не скористалися своїм правом надати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, надала суду заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає, просить суд розглянути справу у її відсутність, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Враховуючи, що причина неявки відповідачів є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України, розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків, виходячі з наступного.

Судом встановлено, що згідно з копією договору купівлі-продажу від 20.12.2006 року, власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 є позивачка ОСОБА_1 (а.с.7).

Актом перевірки фактичного проживання від 28 травня 2019 року, затвердженим головою комітету «Центральний» та довідкою про склад сім`ї, а також домовою книгою, підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , однак останні не мешкають з 2008 року (а.с. 8-13).

Стаття 17 Загальної декларації прав людини (1948р.) проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Статтею 1 Протоколу №1 (1952р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом; проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ч.1 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених законодавчих приписів дозволяє дійти висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним, у тому числі, шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з вимогою усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм будинком. Визначальним для захисту права на підставі ст.391 ЦК України є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Поряд з цим, судом встановлено, що відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не є членами сім`ї власника будинку, тому вони втратили право користуватися житловим приміщенням у цьому будинку.

У зв`язку з цим, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути в рівних долях з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 03 жовтня 2019 року.

Суддя: В.О.Лебеженко