Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1349/17 Головуючий у 1-й інст. Коренюк В. П.
Категорія 59 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №279/1349/17 за позовом ОСОБА_1 до управління Держпраці у Житомирській області, треті особи: управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, товариство з обмеженою відповідальністю «ДФУ Агро», про скасування акту спеціального розслідування смертельного нещасного випадку на виробництві та зобов'язання вчинити певні дії,

за апеляційними скаргами управління Держпраці у Житомирській області, управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області,

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, ухвалене 09 листопада 2018 року суддею Коренюком В.П. у м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила скасувати акт спеціального розслідування смертельного нещасного випадку за формою Н-5 з висновком про причинно-наслідковий зв'язок смерті ОСОБА_2, що не пов'язаний з виробництвом; зобов'язати управління Держпраці у Житомирській області (далі - Управління Держпраці) скласти акт за формою Н-1 та Н-5 з висновком про нещасний випадок, що стався з ОСОБА_2, пов'язаний з виробництвом.

В обґрунтування позову посилалася на те, що її чоловік ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «ДФУ Агро» (далі - Товариство). 10.03.2016 під час виконання трудових обов'язків стався нещасний випадок, внаслідок якого її чоловік помер.

В акті спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, який затверджений 29.11.2016, комісія дійшла помилкового висновку про те, що нещасний випадок, який трапився з її чоловіком під час виконання роботи, є таким, що не пов'язаний з виробництвом, оскільки висновком судово-медичної експертизи від 17.05.2016 № 2974 причиною смерті останнього стала черепно-мозкова травма, що супроводжувалася переломом кісток основи та склепіння черепа, які утворилися від дії тупого предмета, можливо при падінні. Тому, вважає, що повинен бути складений акт форми Н-1 та Н-5 з висновком про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано акт проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 10 березня 2016 року о 11 год. 50 хв. у Товаристві за формою Н-5 від 29 листопада 2016 року про нещасний випадок, що стався 10 березня 2016 року з ОСОБА_2 Визнано нещасний випадок, що стався 10 березня 2016 року з ОСОБА_2 під час виконання ним трудових обов'язків у Товаристві таким, що пов'язаний з виробництвом. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник Управління Держпраці, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

На його думку, комісія правильно встановила відсутність підстав для визнання нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2, таким, що пов'язаний з виробництвом, оскільки судово-гістологічною експертизою було встановлено наявне у останнього захворювання серця, яке призвело до розвитку серцевої недостатності, можливої втрати свідомості, що й стала причиною падіння потерпілого. Крім того, суд не врахував, що на момент настання нещасного випадку ОСОБА_2 не виконував функціональних обов'язків, жодних небезпечних виробничих факторів чи середовища на нього не впливало, а також не врахував показів свідків з приводу обставин нещасного випадку. Вважає, що суд помилково послався на п.п. 17, 18 п.15 Порядку розслідування нещасних випадків № 1232, які суперечать обставинам справи. Також, вийшовши за межі позовних вимог, суд порушив норми процесуального права.

В апеляційній скарзі представник управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (далі - Фонд), посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення.

На думку представника Фонду, суд дійшов помилкового висновку, що Управління Держпраці не має повноважень проводити розслідування та складати акти за формою Н5 та Н1. Крім цього, послався на обставини, які зазначені у апеляційній скарзі представника Управління Держпраці.

В судовому засіданні представники Управління Держпраці та Фонду апеляційні скарги підтримали із зазначених у них підставах.

ОСОБА_1 надіслала відзив, у якому доводи апеляційних скарг не визнала. У заяві від 22.02.2019 просила розглядати справу у її відсутність.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.

У відповідності до ч. ч. 3, 4 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування» підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Перелік обставин, за яких настає страховий випадок, та перелік професійних захворювань визначаються Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначено Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок).

Обставини, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, а також обставин, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, визначені п.п. 15, 16 Порядку.

Зокрема, у відповідності до абз. 2 п. 15 Порядку обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є, у тому числі, перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу.

Пунктом 36 Порядку передбачено, що спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки із смертельними наслідками; групові нещасні випадки, які сталися одночасно з двома і більше працівниками, незалежно від ступеня тяжкості отриманих ними травм; випадки смерті працівників на підприємстві; випадки зникнення працівників під час виконання трудових (посадових) обов'язків; нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого.

Пунктом 38 Порядку передбачено, що спеціальне розслідування нещасного випадку проводиться спеціальною комісією, утвореною територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (події) за погодженням з органами, представники яких входять до її складу. До складу спеціальної комісії входять: посадова особа територіального органу Держпраці (голова комісії); представник Фонду за місцезнаходженням підприємства; представник органу управління підприємства; представник роботодавця або роботодавець (у виняткових випадках); представник первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці); представник профспілкового органу вищого рівня або територіального профоб'єднання за місцем настання нещасного випадку.

Згідно з пунктом 47 Порядку за результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом), картка за формою П-5 (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) стосовно кожного потерпілого, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, зазначені у пунктах 50 і 51 цього Порядку. Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п'яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування. У разі незгоди із змістом акта (актів) член спеціальної комісії підписує його (їх) з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово. Окрема думка додається до акта за формою Н-5 і є його невід'ємною частиною.

У разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держпраці або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держпраці, які порушили вимоги цього Порядку. Рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку (пункт 54 Порядку).

Тобто вирішення питання про встановлення зв'язку нещасного випадку з виробництвом та складання акта за формою Н-5, Н-1 належить до виключної компетенції спеціальної комісії.

Судом першої інстанції встановлено, що комісією, утвореною за наказом №2128 від 01.11.2016 Управління Держпраці у Житомирській області, проведено повторне спеціальне розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 10.03.2016 об 11 год 50 хв у Товаристві з потерпілим ОСОБА_2, складено 24.11.2016 відповідний акт за формою Н-5 (а.с.6-10).

Згідно з вказаним актом комісія дійшла висновку, що "відповідно до ГОСТ 12.0.003-74, на момент настання нещасного випадку, ОСОБА_2 не перебував під дією шкідливих та небезпечних факторів; на момент настання нещасного випадку, внаслідок погіршення стану здоров'я, ОСОБА_2 не виконував своїх функціональних обов'язків; згідно з картою умов праці для професії (посади) "Підсобний робітник", умови та характер праці відносяться до ІІ класу, робоче місце не має факторів перевищень гранично-допустимого рівня, за показниками робоче місце слід вважати із допустимими умовами праці; згідно з інформацією, наданою Житомирським обласним бюро судово-медичної експертизи, щодо встановлення причинно-наслідкового зв'язку отриманої травми із загальним погіршенням здоров'я напередодні, при проведенні судово-гістологічної експертизи шматочків серця були встановлені ішемія, гіпертрофія та дистрофія міозитів, фіброз строми серцевого м'язу, що свідчать про наявність у ОСОБА_2 захворювання серця, яке призвело до розвитку серцевої недостатності, можливої втрати свідомості, що й стала причиною його падіння. Враховуючи вищевикладене та взявши до уваги те, що смерть ОСОБА_2 наступила не в процесі виконання ним трудових обов'язків і не внаслідок впливу на нього небезпечного виробничого фактора чи середовища, керуючись абз.6 п.16 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, комісія дійшла висновку, що даний нещасний випадок стався внаслідок незадовільного стану здоров'я потерпілого від загального захворювання, він не вважається пов'язаним з виробництвом, на ОСОБА_2 акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, не складається" (а.с.6-10).

Відповідно до змісту лікарського свідоцтва про смерть № 473 від 11 березня 2016 року смерть ОСОБА_2 настала внаслідок нещасного випадку у зв'язку з виробництвом, причина смерті: а) травматичний шок, б) переломи кісток основи та склепіння черепа, в) закрита черепно-мозкова травма, г) падіння не уточнене (а.с.12).

З висновку експерта № 73 від 17 травня 2016 року вбачається, що смерть ОСОБА_2, настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася переломами кісток основи та склепіння черепа. При дослідженні трупа ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження, які утворились внаслідок дії тупих предметів, можливо у терміни, вказані в постанові, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя та знаходяться у причинному зв'язку з настанням смерті. Не виключена можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень внаслідок падіння з положення "стоячи" на тверду поверхню, виступаючі предмети. В крові трупа етиловий спирт не виявлений" (а.с.160-162).

Крім того, встановлено, що ОСОБА_2 працював підсобним працівником у Товаристві, травму отримав в робочий час, під час перебування у підсобному приміщенні Товариства.

ОСОБА_1 на час нещасного випадку перебували у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с. 13).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та скасування акту спеціального розслідування, суд першої інстанції виходив із невідповідності висновків комісії обставинам події. Зокрема, суд зазначив, що ОСОБА_2, перебуваючи у трудових відносинах з Товариством, на час отримання травми знаходився на робочому місці - території підприємства, докази настання смерті останнього внаслідок загального захворювання відсутні, а тому нещасний випадок, який стався з потерпілим, пов'язаний з виробництвом.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційних скарг про те, що судово-гістологічною експертизою було встановлено наявне у ОСОБА_2 захворювання серця, яке призвело до розвитку серцевої недостатності, можливої втрати свідомості, що й стала причиною падіння, а також доводи про правильність висновку комісії щодо відсутності підстав для визнання нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2, таким, що пов'язаний з виробництвом, є безпідставним з огляду на наступне.

В оскаржуваному акті форми Н-5 від 24.11.2016 комісія, визначаючи, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_2 не є таким, що пов'язаний із виробництвом, послалась на абз. 6 п. 16 Постанови. Відповідно до даної норми обставиною, за якої нещасний випадок не визнається таким, що пов'язаний з виробництвом є природна смерть, смерть від загального захворювання або самогубство (крім випадків, зазначених у пункті 15 цього Порядку), що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження.

Матеріали справи не містять жодного висновку експерта, який свідчив би, що смерть потерпілого настала внаслідок природної смерті або смерті від загального захворювання, зокрема серця. Навпаки, довідка з лікарні за місцем проживання потерпілого від 17.11.2016 свідчить про те, що ОСОБА_2 не перебував на обліку у лікарів у зв'язку із захворюваннями серцево-судинної системи (а.с.5).

Суд, у своєму рішенні, правильно послався на ту обставину, що наявний у матеріалах справи лист обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради від 17.05.2016, на якій посилаються представники Управління Держпраці та Фонду, не є належним доказом того, що смерть ОСОБА_2 настала внаслідок природної смерті або смерті від загального захворювання (а.с.11).

Зі змісту цього листа вбачається, що при проведенні судово-гістологічної експертизи шматочків серця потерпілого, була встановлена наявність у нього захворювання серця, яке призвело до розвитку серцевої недостатності, можливої втрати свідомості, що стала причиною падіння. Проте, зазначене не спростовує висновок експерта №73 від 17.05.2016, яким встановлена причина смерті потерпілого внаслідок закритої черепно-мозкової травми (а.с. 160-162).

Крім цього, як вбачається із пояснень свідків, які опитувалися під час проведення розслідування нещасного випадку, смерть потерпілого настала в приміщенні роздягальні, тобто на території Товариства (а.с. 45-49).

Доводи представників Управління Держпраці та Фонду про те, що на момент настання нещасного випадку ОСОБА_2 не виконував функціональних обов'язків, жодних небезпечних виробничих факторів чи середовища на нього не впливало, не мають правового значення для вирішення справи, оскільки достовірно встановлено, що потерпілий під час нещасного випадку перебував на території Товариства і у визначеному законом порядку не був відсторонений від виконання свої функціональних обов'язків, смерть потерпілого настала не внаслідок природної смерті або смерті від загального захворювання.

Помилкове посилання суду на п.п. 17, 18 п.15 Порядку розслідування нещасних випадків № 1232 не впливає на правильність його висновку про те, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_2, є таким, що пов'язаний з виробництвом.

В той же час, суд першої інстанції помилково виходив із того, що позовна вимога про зобов'язання Управління Держпраці скласти акт за формою Н-1 та Н-5 з висновком про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, не підлягає задоволенню з тих підстав, що складання таких актів знаходиться поза межами компетенції Управління Держпраці.

Так, у відповідності до п.п. 38, 47 Порядку спеціальне розслідування нещасного випадку (у даному випадку зі смертельним наслідком) проводиться комісією із спеціального розслідування, утвореною територіальним органом Держпраці.

Відтак, суд помилково вийшов за межі позовних вимог та визнав нещасний випадок, що стався з ОСОБА_2, таким, що пов'язаний з виробництвом, оскільки порушене право позивачки за встановлених обставин може бути захищене шляхом задоволення позову про покладання на Управління Держпраці обов'язку скласти акт за формою Н-1 та Н-5 з висновком про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом.

Зважаючи на вищенаведене, рішення суду першої інстанції у частині визнання нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2 під час виконання ним трудових обов'язків у Товаристві таким, що пов'язаний з виробництвом, підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про зобов'язання Управління Держпраці скласти акт за формою Н-1 та Н-5 з висновком про визнання нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2, таким, що пов'язаний з виробництвом.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги управління Держпраці у Житомирській області та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 листопада 2018 року в частині визнання нещасного випадку, що стався 10 березня 2016 року з ОСОБА_2 під час виконання ним трудових обов'язків у товаристві з обмеженою відповідальністю «ДФУ Агро» таким, що пов'язаний з виробництвом, скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким зобов'язати Управління Держпраці у Житомирській області скласти акт за формою Н-1 та Н-5 з висновком про визнання нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2 10 березня 2016 року у товаристві з обмеженою відповідальністю «ДФУ Агро», таким, що пов'язаний з виробництвом.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 04 березня 2019 року.