Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 637/519/16-ц

провадження № 61-24831св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Гетьманівська сільська рада Шевченківського району Харківської області,

треті особи: секретар Гетьманівської сільської Шевченківського району Харківської області ОСОБА_5, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 07 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Кругової С. С., Зазулинської Т. П., Міненкової Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом доГетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, треті особи: секретар Гетьманівської сільської Шевченківського району Харківської області ОСОБА_5., ОСОБА_2. , ОСОБА_3 . , ОСОБА_4., про визнання правочинів нікчемними.

На обгрунтування позовних вимог зазначав, що він був співвласником колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Надія» (далі - КСП «Надія») у селі Петропілля Шевченківського району Харківської області та мав право на частку у пайовому фонді майна зазначеного колективного сільськогосподарського підприємства у розмірі 52 473,00 грн або 9,08 відсотків. Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 02 лютого 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2010 року за позивачем визнано право власності на майно колишнього КСП «Надія», а саме: на будівлю тракторної бригади (майстерні), будівлю їдальні, площадку з твердим покриттям, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

02 грудня 2010 року секретарем Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області ОСОБА_5. посвідчені довіреності, видані на представництво довірителів на загальних зборах власників майнових паїв членів КСП « Надія », відповідно до яких повіреним було надано право від імені довірителів голосувати з усіх питань, які будуть предметом розгляду на загальних зборах пайовиків колишнього КСП «Надія».

Посилаючись на те, що Гетьманівська сільська рада Шевченківського району Харківської області не мала повноважень на посвідчення довіреностей мешканців села Петропілля, села Сумське , села Малі Кринки, що входять до складу Петропільської сільської ради, а також смт Шевченкове, села Аркадівка, смт Кошарівка, які за адміністративно-територіальним устроєм не входять до складу Гетьманівської сільської ради, а тому вчиненням відповідачем оспорюваних нотаріальних дій (видачею довіреностей) порушені його цивільні права та інтереси, як співвласника КСП «Надія», ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати нікчемними правочини (довіреності), посвідчені 02 грудня 2010 року секретарем Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області ОСОБА_5. на представництво мешканців:

- села Петропілля Шевченківського району Харківської області: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ;

- села Сумське Шевченківського району Харківської області: ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 ;

- села Ставище Шевченківського району Харківської області: ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 ;

- смт Шевченкове Харківської області: ОСОБА_43 , ОСОБА_44 ;

- села Аркадівка Шевченківського району Харківської області- ОСОБА_45 ;

- смт Ківшарівка Куп`янського району Харківської області- ОСОБА_46 ;

- села Петропілля Шевченківського району Харківської області- ОСОБА_47 , ОСОБА_48 ;

- села Петропілля Шевченківського району Харківської області- ОСОБА_49 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 26 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з безпідставності заявлених позивачем вимог, з огляду на відсутність на момент розгляду справи предмету позову, ураховуючи припинення правовідносин представництва унаслідок закінчення 02 грудня 2011 року строку довіреностей, виданих секретарем Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області ОСОБА_5. на представництво 44 довірителів на загальних зборах власників майнових паїв членів КСП «Надія», відповідно до яких повіреним було надано право від імені довірителя голосувати з усіх питань, які будуть розглядатися на загальних зборах пайовиків сільськогосподарського підприємства. Крім того, позивачем не є стороною правочину та не надав доказів на підтвердження того, що виданими довіреностями порушено його права.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 26 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень та правильно вважав недоведеними обставини порушення прав позивача унаслідок видачі довіреностей на представництво сторонніх осіб, однак ухвалюючи рішення про відмову у позові суд помилково послався на норми статей 237, 239, 244, 245, 247, 248 ЦК України, що є підставою для скасування судового рішення із ухваленням нового про відмову у задоволенні позову з інших матеріально-правових підстав.

Узагальнені доводи касаційної скарги та аргументів інших учасників справи

У березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скаргаОСОБА_1 , у якій він просив скасувати рішення Апеляційного суду Харківської області

від 07 вересня 2016 року і ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована посиланням на те, щоухвалюючи оскаржуване судове рішення апеляційний суд проігнорував принципи змагальності сторін та не забезпечив повноту дослідження обставин справи, ураховуючи установлені судом першої інстанції обставини порушення прав позивача унаслідок дій секретаря Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Застосовуючи до спірних правовідносин положення статей 202, частини другої статті 219 ЦК України, апеляційний суд не завернув увагу на інші норми матеріального права, що підлягали застосуванню, зокрема: статті 203, 209, частина перша статті 219, частина перша статті 230, частини перша, друга статті 245 ЦК України. Оскільки довіреності, які є предметом спору, не відповідали вимогам закону на дату їх посвідчення з огляду на те, що секретар Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області не мав відповідних повноважень, апеляційний суд безпідставно відмовив у задоволенні вимог про визнання їх нікчемними.

У запереченнях (відзиві) на касаційну скаргу секретар Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області ОСОБА_5. посилалася на те, що всі оспорювані позивачем довіреності вчинено довірителями з власної волі на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, а тому суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання їх нікчемними. Уповноважені довірителями особи - повірені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та

ОСОБА_4 законно приймали участь у загальних зборах КСП «Надія», а незгода позивача з прийнятими зборами рішеннями, не свідчить про порушення прав ОСОБА_1 унаслідок посвідчення відповідачем оспорюваних довіреностей.

У запереченнях (відзиві) на касаційну скаргу ОСОБА_3 просив відхилити касаційну скаргу ОСОБА_1 Зазначив, що апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку, що видача довіреностей на його ім`я на представництво інтересів довірителів на загальних зборах співвласників колишнього КСП «Надія» не призвело до порушень в охоронюваних законом прав та інтересів позивача. Крім того, вказував на те, що ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом порушеного права з пропуском позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до статті 388 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Рух справи у суді касаційної інстанції

15 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Судами установлено, що ОСОБА_1 був співвласником колишнього КСП «Надія» у селі Петропілля Шевченківського району Харківської області, мав право на частку у пайовому фонді майна зазначеного сільськогосподарського підприємства у розмірі 52 473,00 грн або 9,08 відсотків.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 02 лютого 2010 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2010 року, позов ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, набуте у порядку розпаювання майна у натурі задоволено. Виділено ОСОБА_1 із пайового фонду КСП «Надія» наступне майно: будівлю тракторної бригади (майстерню), будівлю їдальні та площадку з твердим покриттям. Визнано за ОСОБА_1 право власності на будівлю тракторної бригади (майстерню), будівлю їдальні, розташовані на АДРЕСА_1 та площадку з твердим покриттям , розташовану на території тракторної бригади по вулиці Центральній у селі Петропілля Шевченківського району Харківської області

02 грудня 2010 року секретарем Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області ОСОБА_5 посвідчено довіреності на представництво інтересів членів колишнього КСП «Надія» на загальних зборах власників майнових паїв членів зазначеного підприємства, а саме:

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_52 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_53 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

ОСОБА_54 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_55 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 ,

ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 ОСОБА_48 ; ОСОБА_49 , відповідно до яких повірені ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уповноважувалися від імені довірителів на власний розсуд голосувати з усіх питань, які будуть розглядатися загальними зборами пайовиків колишнього КСП «Надія». Строк дії зазначених довіреностей визначено один рік, до 02 грудня 2011 року.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої та абзацу 1, 2 частини третьої статті 202 ЦК України правочином є дія особи спрямована на набуття зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила.

Відповідно до статті 237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може грунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Частиною першою статті 3 ЦПК України 2004 року встановлено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи інтерес.

Таким чином, підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту є порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права.

Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина перша статті 203 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1 , суд першої, з висновком якого погодився апеляційний суд, обгрунтовано виходив з того, що позивач не є стороною оспорюваних довіреностей і не довів, яким чином оспорювані ним довіреності призвели до порушення його прав чи законних інтересів. З огляду на наведене та з урахуванням того, що позивач не ставив питання про законність рішень, прийнятих на загальних зборах колишнього КСП «Надія» за участі повірених осіб ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_52 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_53 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_54 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_55 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 ,

ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 ,

ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 - ОСОБА_2 ; ОСОБА_47 , ОСОБА_48 - ОСОБА_4 ; ОСОБА_49 - ОСОБА_3 , суди обгрунтовано відмовили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Перевіряючи доводи касаційної скарги щодо неналежної перевірки судами попередніх інстанцій дотримання законодавства при посвідченні оспорюваних заявником довіреностей, Верховний Суд вважає їх неспроможними, оскільки позивач не їх стороною. Звертаючись до суду із зазначеним позовом,

ОСОБА_1 у такий спосіб фактично ставить питання про легітимність загальних зборів власників майнових паїв членів колишнього КСП «Надія» та прийнятих ними рішень, що знаходиться поза межами предмету позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Узагальнюючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що оскаржуване судове рішення є законним та обгрунтованим, доводи касаційної скарги правильність висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують, а тому касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 07 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

Г. І. Усик