Номер провадження: 22-ц/813/133/19
Номер справи місцевого суду: 522/6729/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

від позивача ОСОБА_2 не зявились,

від відповідача ОСОБА_3 не зявились,

переглянувши справу №522/6729/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2018 року у складі судді Шенцевої О.П., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2, звернувшись 7 квітня 2017 року до суду з вищеназваним позовом, просила розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_3, стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на її як дружини утримання (а.с.3-6).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 10 травня 2017 року відкрито провадження у справі (а.с.26).

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав в частині розірвання шлюбу та частково визнав в частині стягнення аліментів, пославшись на визначення розміру аліментів відповідно до закону (а.с.37-38).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2018 року позовну заяву в частині розірвання шлюбу залишено без розгляду за заявою позивача (а.с.87).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2018 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 7 квітня 2017 року до повноліття дитини, а саме до 28 січня 2033 року; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на її як дружини утримання аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 7 квітня 2017 року до досягнення дитиною трьох років, а саме до 28 січня 2018 року; стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн. (а.с.94-95).

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2018 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн., в іншій частині витрат відмовлено (а.с.98-99).

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 25 липня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 липня 2018 року справу призначено до розгляду.

Справу з апеляційного суду Одеської області передано до Одеського апеляційного суду у звязку з ліквідацією суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 січня 2019 року справу прийнято до провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить додаткове рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу скасувати, ухвалити нове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в судах першої та апеляційної інстанції в сумі 8000,00 грн.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість додаткового рішення з підстав порушення норм процесуального права полягає у безпідставності відмови у стягненні витрат на правничу допомогу та у не зазначенні мотивів відмови.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Перевіривши законність і обгрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги щодо правничої допомоги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну додаткового рішення в його мотивувальній та резолютивній частині щодо витрат на професійну правничу допомогу з огляду на наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України). До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Витрати на професійну правничу допомогу врегульовано статтею 137 ЦПК України, відповідно до положень якої, зокрема, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1); за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами; для цілей розподілу витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2); для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3).

Розподіл судових витрат між сторонами врегульовано статтею 141 ЦПК України, відповідно до положень якої судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2); при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом (ч.3).

Встановлено, що позов ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на її утримання та утримання дитини подано 7 квітня 2017 року.

В справі наявні Ордер серія ОД №043473 від 10 липня 2017 року та Договір №1 про надання правової допомоги від 1 лютого 2017 року на представництво адвокатом ОСОБА_5 інтересів ОСОБА_2 у Приморському районному суді м. Одеси (а.с.30, 31).

Позивач ОСОБА_2 її представник адвокат ОСОБА_5 були присутні в судовому засіданні 10 липня 2017 року (тривалість засідання з 10:22:42 до 10:29:24 годин) (а.с.33).

В судовому засіданні 22 серпня 2017 року були присутні позивач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 (тривалість засідання з 10:10:24 до 10:41:14 годин) (а.с.49-51).

В справі наявна Довіреність, видана ОСОБА_2 ОСОБА_7 на представництво її інтересів, посвідчена 31 травня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим №262 (а.с.54).

В судовому засіданні 30 жовтня 2017 року був присутній представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 (тривалість засідання з 11:59:23 до12:00:38 годин) (а.с.57).

В судові засідання 19 березня 2018 року, 16 квітня 2018 року учасники справи не зявились (а.с.75, 76, 80, 84, 85, 86).

Позовні вимоги про розірвання шлюбу ухвалою суду від 16 квітня 2018 року залишено без розгляду за заявою позивача (а.с.87).

За позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини ухвалено рішення від 16 квітня 2018 року (а.с.88-89).

В справі перед ухваленням рішення наявна заява ОСОБА_2 від 14 квітня 2018 року про приєднання документів до матеріалів справи (реєстрація заяви по канцелярії суду відсутня, ухвала суду про прийняття письмового доказу в справі відсутня). До заяви додана Квитанція №0001767 від січня 2018 року адвоката ОСОБА_9 про оплату послуг представництва інтересів в суді на суму 5000,00 грн. (а.с.82-83).

Оскільки учасники справи як то позивач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, судові рішення в справі 16 квітня 2018 року було ухвалено за відсутності учасників справи.

Заяву про ухвалення додаткового рішення подано ОСОБА_2 26 квітня 2018 року (а.с.93).

В справі вже після подання заяви про ухвалення додаткового рішення зявився Ордер серія ОД №219275 від 16 квітня 2018 року адвоката ОСОБА_9 на представництво ОСОБА_2 в Приморському районному суді м. Одеси (а.с.95).

В судове засідання 29 травня 2018 року учасники справи не зявились, позивач ОСОБА_2 подала заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за її відсутності; у даному засіданні судом ухвалено додаткове рішення (а.с.96, 97,98-99).

Таким чином, аналіз матеріалів справи вказує на те, що інтереси ОСОБА_2 в суді першої інстанції представляли : 1)адвокат ОСОБА_5, яка була присутня в одному судовому засіданні (щодо іншої наданої адвокатом ОСОБА_5 правничої допомоги, то детальний опис робіт, наданих послуг тощо в справі відсутній); 2)представник за довіреністю ОСОБА_7 (дані про те, що представник має право надавати професійну правничу допомогу в справі відсутні). Рахунки оплати робіт, послуг адвоката ОСОБА_5 не надано.

Щодо представника адвоката ОСОБА_10, то до ухвалення судового рішення в справі наявний лише ордер на представництво в суді, виданий даним адвокатом за два дні до останнього судового засідання, а саме виданого 14 квітня 2018 року. Даний представник не був присутній в жодному судовому засіданні, в справі відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом ОСОБА_10 та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. ОСОБА_4 по собі зявлення в матеріалах справи квитанції №0001767 від січня 2018 року адвоката ОСОБА_9 про оплату послуг представництва інтересів в суді на суму 5000,00 грн. не є доказом того, що адвокатом ОСОБА_10 було надано ОСОБА_2 професійну правничу допомогу саме в справі про розірвання шлюбу, стягнення аліментів.

Оскільки повязаність витрат адвоката ОСОБА_9 на суму 5000,00 грн. з розглядом справи про розірвання шлюбу та стягнення аліментів не доведена, підстави для покладення цих витрат (частини витрат) на відповідача ОСОБА_3 відсутні. Посилання на надання адвокатом ОСОБА_9 правничої допомоги в суді першої інстанції не приймаються, так як матеріали справи не містять підтвердження такої участі. Що ж до 16 квітня 2018 року (дата видачі ордеру), то за заявою позивача ОСОБА_2 розгляд справи проведено за її відсутності, а, отже, і за відсутністю її представника.

Таким чином, аналіз матеріалів справи вказує на те, що розмір витрат адвоката ОСОБА_9 та їх пропорційність до предмета спору не доведені детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних цим адвокатом у конкретній справі, повязаність витрат у розмірі 5000,00 грн. з розглядом справи №522/6729/17 не встановлена. Посилання на те, що адвокат мав намір приймати участь у справі, за що йому мало бути сплачено 8000,00 грн., не приймається, так як розподілу підлягають фактично понесені витрати за фактично надану правничу допомогу у конкретній судовій справі, а не з невідомих суду питань. Щодо ж до іншого представника як то адвоката ОСОБА_5, то про розподіл витрат наданих саме цим адвокатом не заявлено, будь-які рахунки оплати витрат адвоката ОСОБА_5 в справі відсутні.

Підстави для покладення заявлених в апеляційній скарзі витрат на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. відсутні.

Додаткове рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору не оскаржено, відтак, в силу визначених статтею 367 ЦПК України меж розгляду справи судом апеляційної інстанції законність додаткового рішення в цій частині при даному апеляційному перегляді справи не перевіряється.

Відсутність зазначення мотивів відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, не чіткість викладення резолютивної частини щодо цих витрат є підставою згідно частини 4 статті 376 ЦПК України для зміни додаткового рішення в його мотивувальній та резолютивній частині шляхом викладення у мотивувальній частині мотивів відмови у покладенні витрат на відповідача та зазначення у резолютивній частині висновку щодо витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2018 року про розподіл судових витрат в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини змінити в його мотивувальній та резолютивній частині щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Відмовити ОСОБА_2 у покладенні на ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 6 березня 2019 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

ОСОБА_11