Справа № 288/211/19
Провадження № 2/288/252/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Попільнянського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Попільнянського району Житомирської області (далі відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в якому вказує, що 08 липня 2018 року помер його батько ОСОБА_4, який до дня смерті проживав та був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач є спадкоємцем померлого за законом першої черги та спадщину після смерті батька прийняв.

Крім того, оформив спадкові права на належні батькові земельні ділянки.

Позивач зазначає, що крім нього, спадкоємцем померлого є його мама, ОСОБА_5, проте, вона відмовилась від обовязкової частки у спадщині після смерті чоловіка.

До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 ввійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у селі Паволоч, Попільнянського району, Житомирської області по вулиці Бесарабія, 123.

З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище нерухомість, позивач звернувся до нотаріуса, проте, отримав відмову, через відсутність реєстрації права власності на вищевказану нерухомість.

Позивач просить визнати за ним, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у селі Паволоч, Попільнянського району, Житомирської області по вулиці Бесарабія, 123, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_4, який помер 08 липня 2018 року.

Позивач в підготовче судове засідання не зявився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Попільнянського району Житомирської області в підготовче судове засідання не зявився, надав до суду лист в якому просив справу слухати без участі їх представника, позовні вимоги визнають.

Згідно частини третьої статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам розяснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ТП № 334591, виданого 09 липня 2018 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_4 помер 08 липня 2018 року, про що складено відповідний актовий запис за № 27.

22 січня 1972 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6, яка після державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на «Муляр», що підтверджується свідоцтвом на одруження серії ІІ-АГ № 497994.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-БК № 499999, батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5 до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 і на день смерті разом з ним була зареєстрована і проживала дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 30 жовтня 2018 року № 1441.

Згідно заповіту посвідченого 21 травня 2012 року секретарем Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_4 заповів все своє майно своєму синові ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти спадкові договори) від 10 листопада 2018 року № 54025999, вищевказаний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі та чинний.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10 листопада 2018 року № 54026220, також в Спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу № 206/2018, спадкодавцем якої значиться ОСОБА_4.

Відповідно до витягу з погосподарської книги № 3 на 2016-2020 роки, ОСОБА_4 на день смерті рахувався головою двору у селі Паволоч, Попільнянського району, Житомирської області по вул. Бесарабія, 123.

Відповідно до довідки №1824 виданої 12 листопада 2018 року КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на будинок, що розташований у селі Паволоч, Попільнянського району, Житомирської області по вул. Бесарабія, 123, не зареєстровано, правовстановлюючі документи не оформлені.

Згідно з відомостями, що містяться у технічному паспорті на будинок, виготовленого КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації», будівництво вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами проводилось з 1943 рік, а вартість нерухомого майна становить 15441 гривня.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом посвідченого 02 лютого 2019 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, спадкоємцем майна ОСОБА_4, який помер 08 липня 2018 року, є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадщина, на яку видані дані свідоцтва, складається з: земельної ділянки площею 3.9305 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Попільнянського району Житомирської області та одна друга частка земельної ділянки площею 4,5617 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Попільнянського району Житомирської області. Дані свідоцтва видані ОСОБА_2.

Як вбачається з заяви посвідченої секретарем Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 30 жовтня 2018 року та довідки приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області від 05 лютого 2019 року № 159/02-14, дружина померлого, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, відмовилась від обовязкової частки у спадщині після смерті чоловіка, ОСОБА_4, про що свідчить її письмова заява. Заяви від будь який інших спадкоємців не надходили.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області від 05 лютого 2019 року № 158/02-14, ОСОБА_2 відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у селі Паволоч Попільнянського району Житомирської області по вулиці Бесарабія, 123 після смерті батька ОСОБА_4, через відсутність реєстрації права власності на вищевказану нерухомість.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Як розяснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до статей 328, 1216 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до статті 1218 ЦК України.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», на момент завершення будівництва, записи у Погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною першою статті 182, частинами 1, 2 статті 331 ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини п'ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Згідно приписів частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності з п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем, як спадкоємцем за заповітом на майно батька ОСОБА_4.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»; Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; статтями 182, 328, 386, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1297 ЦК України; статтями 3, 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 200, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Попільнянського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у селі Паволоч, Попільнянського району, Житомирської області по вулиці Бесарабія, 123, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_4, який помер 08 липня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_7