П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 березня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів Новікової Г.В., Біляєвої О.М.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго»

представник відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплоко-муненерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітку, середнього заробітку за час затримки, моральної шкоди, зобов`язання перерахувати до відповідних державних установ суми єдиного соціального внеску та податку на доходи фізичних осіб, які були утримані з заробітної плати,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 13 грудня 2018 року, вступну і резолютивну частину якого складено суддею Пікаловою Н.М. у м. Краматорськ в приміщенні Краматорського міського суду Донецької області 13 грудня 2018 року, час ухва-лення рішення суду не зазначено, повний текст судового рішення виготовлено 22 грудня 2018 року, час ухвалення рішення суду не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2018 року до Краматорського міського суду Донецької області звернулася ОСОБА_2 з позовом до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуне-нерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітку, середнього заробітку за час затримки, моральної шкоди, зобов`язання перерахувати до відповідних державних установ суми єдиного соціального внеску та податку на доходи фізичних осіб, які були утримані з заробітної плати.

В обґрунтування позову зазначила, що з 17 грудня 2013 року по 31 жовтня 2014 року, вона працювала на посаді юрисконсульта у Виробничий одиниці Ясинувататепломережа об-ласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», де до травня 2014 року включно отримувала заробітну плату. Починаючи з червня 2014 року до моменту звільнення ОСОБА_2 заробітну плату не отримувала, а з 31 жовтня 2014 року її було звільнено з посади за угодою сторін, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. В день звільнення та по тепері-шній час позивачка ніяких виплат не отримувала.

У жовтні 2014 році в м. Ясинувата, де знаходилася виробнича одиниця «Ясинувататепломережа», проводився комплекс військових та спеціальних організаційно-правових заходів українських силових структур, спрямований на протидію діяльності незаконних російських та проросійських збройних формувань. Що стало причиною відсутності вільного доступу (проїзду) до міста з території підконтрольній Україні.

На своє письмове звернення до відповідача, ОСОБА_2 отримала відповідь із за-значенням того, що бухгалтерській облік структурні підрозділи ведуть за територіальною ознакою, тобто за місцем розташування структурного підрозділу.

З метою підтвердження сум нарахованих їй та не виплачених відповідачем за 2014 рік, позивачка звернулася до УПФУ за своїм місцем реєстрації, де отримала відповідну інформа-цію про розмір нарахованого їй відповідачем доходу, який становить: червень 2014 року - 3023,16 грн., липень 2014 року 5410,63 грн., серпень 2014 року 2851,14 грн., жовтень 2014 року 453,79 грн., а всього 11738,72 грн. Вказані суми їй виплачені не були, а страхові внески починаючи з червня 2014 року не сплачувались та сума заборгованості по заробітній платі складає 11738,72грн.

Оскільки обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» є юридичною особою та несе відповідальність за структурні підрозділи, одним з яких є Виробнича одиниця «Ясинувататепломережа», на даний час знаходиться у м. Краматорську та продовжує свою діяльність, а отже і має можливість виконувати свої зобовязання.

Вважає дії відповідача незаконними та посилаючись на ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ст. 34 Закону України «Про оплату праці», ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строку їх виплати» стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату з відповідною компенсацією.

Посилаючись на ст. 117 КЗпП України та Постанову КМУ від 8 лютого 1995 року № 100 «Про порядок обчислення середньої заробітної плати» просила стягнути з відповідача серед-ній заробіток за затримку розрахунку у розмірі 194151, 36 грн.

Для компенсації моральних та фізичних страждань, втрат немайнового характеру про-сила стягнути 50000 грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 13 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітку, середнього заробітку за час затримки, моральної шкоди, зобовязання перерахувати до відповідних державних установ суми єдиного соціального внеску та податку на доходи фізичних осіб, які були утримані з заробітної плати - задовольнити частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі за жов-тень 2014 року у сумі 453 гривні 79 копійок, у задоволенні інших позовних вимог відмовлено, вирішено питання про розподіл судових витрат.

23 січня 2019 року на зазначене рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задово-лення позовних вимог у повному обсязі.

Вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивачка зазначає, що відмовляючи у стягненні заробітної плати з червня по серпень 2014 року суд першої інстанції порушив дію ст. 43 Конституції України, яка гарантує право на заробітну плату та на своєчасне одержання винагороди тощо, порушив норми процесуального права, а саме ст. 89 ЦПК України, яка передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів, суд надає оцінку яз зібраним у справі доказам так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачка наводить порівняльну таблицю довідок, а саме довідки про заробітну плату № 71, довідки Управління пенсійного фонду України (ОК-5) та інформацію Краматорського управління ГУ ДФС у Донецькій області, з яких вбачається що вони є однотипними доказами наявності нарахованої позивачці заробітної плати, а тому судом першої інстанції було непра-вильно оцінено та досліджено докази.

Посилається на п. 11 ст. 9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», якому судом не надана оцінка.

Тобто з довідки ПФУ вбачається, що відповідач заробітну плату (за період з червня 2014 року по момент звільнення) не сплатив до теперішнього часу і доказів спростовуючих це твердження суду не надав. Відмітка про відсутність страхових внесків, що міститься у довідці УПФУ, є прямим доказом несплати позивачці заробітної плати та страхових внесків.

Також позивачка зазначає, що суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не тільки не врахував положення норм, передбаченим трудовим законодавством (ст.ст. 47, 115, 116,117,237-1 КЗпП), а також проігнорував підстави та предмет позову.

Що стосується інформації Краматорського управління ГУ ДФС у Донецькій області наданої за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків, то зазначена інфор-мація містить дані про належні до сплати суми, а не про їх фактичну сплату, що також підтверджує, що судом першої інстанції у повній мірі не досліджено докази та винесено рішення у супереч діючому законодавству.

Вважає, що суд безпідставно послався на Сертифікат ТПП та відмовив у стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, відповідно й компенсації моральної шкоди.

Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшли письмові заперечення на апеля-ційну скаргу, з яких вбачається, що представник відповідача підтримує позицію, викладену у рішенні суду першої інстанції. Вказує, що судом правильно була взята за основу довідка ДФС. Вказує, що для застосування стягнення середньої заробітної плати та компенсації моральної шкоди треба встановити вину підприємства, однак її не було, що підтверджується відповідним Сертифікатом Торгово-промислової палати.

В судове засідання позивач не зявилась, подала клопотання про розгляд справи у її ві-дсутність.

Представник відповідача ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу залишити без задово-лення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з мотивів, викладених у письмовому запереченні проти апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника відпові-дача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеля-ційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог по стягненню заробітної плати за червень, липень та серпень 2014 року та стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

З 17 грудня 2013 року ОСОБА_2 працювала на посаді юрисконсульта 2-ої катего-рії Виробничої одиниці «Ясинувататепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго», наказ № 107-к від 16.12.2013 року. 31 жовтня 2014 року вона була звільнена з посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін, наказ № 138-к від 28.10.2014 року, що підтверджується копією трудової книжки.

З довідки Пенсійного фонду України від 20.09.2018 року (форма ОК-5) вбачається, що вона містить індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_2, відомості про суму заробітку для нарахування пенсії та сплату страхових внесків, в тому числі страхуваль-ником Виробничою одиницею «Ясинувататепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» (а.с.13-16).

З даної довідки вбачається, що:

- в червні 2014 року позивачу була нарахована заробітна плата у розмірі 3023,16 грн. за відпрацьовані 30 днів, соціальний внесок не сплачений;

- в липні 2014 року позивачу була нарахована заробітна плата у розмірі 5410,63 грн. за відпрацьовані 31 день, соціальний внесок не сплачений;

- в серпні 2014 року позивачу була нарахована заробітна плата у розмірі 2851,14 грн. за відпрацьовані 31 день, соціальний внесок не сплачений;

- в жовтні 2014 року позивачу була нарахована заробітна плата у розмірі 453,79 грн. за відпрацьовані 31 день, соціальний внесок не сплачений.

Відповідно до копії довідки про середню заробітну плату (дохід) № 71 від 19.12.2014 року ОСОБА_2 працювала у ВО «Ясинувататепломережа», середньоденна (середнього-динна) заробітна плата (дохід) обчислюється шляхом ділення заробітної плати, що врахову-ється для розрахунку середньої заробітної плати, гривень, на кількість календарних днів у розрахунковому періоді (за винятком календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин). Частка (результат) становить 120 грн. 88 коп.(а.с.16)

Відповідно до листа № Д-19 від 09.08.2018 року Обласне комунальне підприємст-во «Донецьктеплокомуненерго» не має відомостей про нараховану та виплачену позивачу заробітну плату (а.с.17).

До складу ОКП «Донецьктеплокомуненерго» входить 18 виробничих одиниць, в тому числі Виробнича одиниця «Ясинувататепломережа», яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Ясинувата, вул. Шкільна, 28А що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, сформованого 18.10.2018 року (а.с.25-36).

Відповідно до п.5.5 Положення про виробничу одиницю обласного комунального підп-риємства «Донецьктеплокомуненерго» «Ясинувататепломережа», всі розрахунки по своїм зобовязанням (включно платежі до бюджету та виплати заробітної плати) провадяться ВО в безготівковому і готівковому порядку банками згідно з правилами виконання розрахункових та касових операцій, що затверджені Нацбанком України. Виробнича одиниця кожний місяць проводить сплату податків та відрахування згідно з діючим законодавством України за місцем свого знаходження (п.43-48).

ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до слідчого СВ Ізюмського МВ МВД України в Харківській області ОСОБА_4 та Міністра МВД України ОСОБА_5 з заявами про відкриття кримінального провадження по факту захвату будівлі, матеріальних цінностей та документації, належних ОКП «Донецьктеплокомуненерго», в тому числі майно ВО «Яси-нувататепломережа», яка розташована в м. Ясинувата, що підтверджується копіями відповід-них заяв від 04.10.2014 року, та від 25.12.2014 року (а.с.49, 50).

Відповідно до копії листа Слідчого управління Головного Управління МВС України в Донецькій області від 11.11.2014 року № 4/7155, 06.11.2014 року відомості про вчинене кри-мінальне правопорушення щодо захоплення 30.09.2014 року приміщення офісу КП «Донецьк-теплокомуненерго», за адресою: м. Донецьк, вул. Донецька, 38, слідчим СУ ГУМВС України в Донецькій області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000849 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 341 КК України (а.с.51).

Відповідно до копії листа від 23.01.2015 року № 1/240/3 Управління карного розшуку Головного Управління МВС України в Донецькій області, 22.01.2015 року відомості з приводу незаконного захоплення майна виробничих одиниць ОКП «Донецьктеплокомуненерго», працівниками СУ ГУМВС України в Донецькій області внесено до ЄРДР № 0000111 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 341 КК України, яке до теперішнього часу знаходиться в провадженні СУ ГУМВС в Донецькі області (а.с.52).

Відповідно до копії розпорядження голови Донецької обласної ради від 01.10.2014 року № 226р, керівникам комунальних підприємств, які знаходяться в управлінні обласної ради, розташованих в зоні проведення антитерористичної операції, застосувати всі необхідні міри по забезпеченню легального функціонування даних підприємств на території, підконтрольній українській владі, в тому числі: визначити місто та забезпечити передислокацію офісів та штатів співробітників; здійснити переміщення рухомого майна, яке знаходиться на їх балансі (а.с.53).

Відповідно до Сертифікату (висновку) про настання обставин непереборної сили від 28.08.2014 року № 2644/05-4, Торгово-промислова палата України засвідчує настання обста-вин непереборної сили з 02 липня 2014 року Обласному комунальному підприємстві «Донецьктеплокомуненерго» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обовязкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо (а.с.54).

Відповідно до довідки № юр/2594 від 18.10.2018 року, ОКП «Донецьктеплокомуненер-го» повідомляє, що за даними бухгалтерського обліку підприємства заборгованість з виплати заробітної плати перед працівником ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Ясинувататепло-мережа» ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) станом на 18 жовтня 2018 року відсутня (а.с.55).

Наказом № 186 від 30.07.2015 року, з метою недопущення зловживань та підробок до-кументів з використанням печаток та штампів виробничих одиниць ОКП «Донецьктеплоко-муненерго», розташованих на непідконтрольній українській владі територіях, визнано недійсними печатки та штампи в тому числі ВО «Ясинувататепломережа». Про що також було розміщено оголошення в газеті «Урядовий курєр» № 146 від 12.08.2015 року (а.с.56, 57).

Відповідно до інформації Краматорського управління ГУ ДФС у Донецькій області від 11.12.2018 року за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків підприємство ВО «Ясинувататепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» громадянці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у 2014 році нарахувало та виплатило суму доходу з ознакою «заробітна плата» в розмірі 39800,74 грн., з якого утримано та сплачено податок з доходів фізичних осіб. Виплати здійснювалися в 1-3 кварталі 2014 року, за 4 квартал 2014 року інформація про доходи від вказаного підприємства відсутня. Додатково повідомляють, що порядок надання та заповнення податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованих на користь фізичних осіб, і сум утриманих з них податку, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4, згідно якого податковий розрахунок подається за кожний квартал, тому неможливо визначити суму доходу за конкретний місць (а.с.92).

Відмовляючи у стягненні заборгованості з заробітної плати за червень-серпень 2014 року та задовольняючи позовні вимоги про стягнення заробітної плати за жовтень 2014 року суд першої інстанції мотивував рішенням довідкою ДФС (що приведена вище) та довідкою підприємства (а.с.55), та зазначив, що не приймає до уваги цю довідку, що заборгованість відсутня. Але вирішив стягнути заробітну плату за жовтень 2014 року.

При цьому в рішенні суду проігнорована довідка з ПФУ, та не вказані докази, які підт-верджують суму заборгованості, стягнуту судом.

Відповідно до ч. 1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рі-шення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, або змінити його.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішен-ня повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

На підтвердження доводів про невиплату позивачу заробітної плати є довідка Пенсій-ного фонду України від 20.09.2018 року (форма ОК-5) з якої вбачається, що вона містить індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_2, відомості про суму за-робітку для нарахування пенсії та сплату страхових внесків, в тому числі страхувальником Виробничою одиницею «Ясинувататепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» (а.с.13-16).

З даної довідки вбачається, що:

- в червні 2014 року позивачу була нарахована заробітна плата у розмірі 3023,16 грн. за відпрацьовані 30 днів, соціальний внесок не сплачений;

- в липні 2014 року позивачу була нарахована заробітна плата у розмірі 5410,63 грн. за відпрацьовані 31 день, соціальний внесок не сплачений;

- в серпні 2014 року позивачу була нарахована заробітна плата у розмірі 2851,14 грн. за відпрацьовані 31 день, соціальний внесок не сплачений;

- в жовтні 2014 року позивачу була нарахована заробітна плата у розмірі 453,79 грн. за відпрацьовані 31 день, соціальний внесок не сплачений.

Відповідно до п.11 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загально-обов`язкове державне соціальне страхування», платники податків, зазначені у пункті 1 ч.1 ст. 4 зазначеного Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпе-чення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановлено-му для таких платників (авансові платежі). Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення).

Відповаідач заперечує існування заборгованості з заробітної плати перед позивачем.

Відповідно до інформації Краматорського управління ГУ ДФС у Донецькій області від 11.12.2018 року за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків підприємство ВО «Ясинувататепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» громадянці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у 2014 році нарахувало та виплатило суму доходу з ознакою «заробітна плата» в розмірі 39800,74 грн., з якого утримано та сплачено податок з доходів фізичних осіб. Виплати здійснювалися в 1-3 кварталі 2014 року, за 4 квартал 2014 року інформація про доходи від вказаного підприємства відсутня. Додатково повідомляють, що порядок надання та заповнення податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованих на користь фізичних осіб, і сум утриманих з них податку, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4, згідно якого податковий розрахунок подається за кожний квартал, тому неможливо визначити суму доходу за конкретний місць (а.с.92).

Відповідно до ст.168.1.2 Податкового кодексу України, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподаткованого доходу єдиним платіжним документом.

Відповідно до ст.168.1.5 Податкового кодексу України, якщо оподаткований дохід на-раховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Таким чином, аналізуя докази та відповідні законодавчі акти апеляційний суд прихо-дить до висновку, що відповідачем зроблені перерахування у бюджет податків з доходу фізи-чної особи позивача, за червень-серпень 2014 року, а заробітна плата фактично виплачена не була, що не протирічить законодавству.

Враховуючи приписи ст.43 Конституції України, ст.ст.47, 116, 233 КЗпП України апе-ляційний суд вважає, що підлягають задоволенню як доводи апеляційної скарги про скасування рішення суду в цієї частині, так й позовні вимоги про стягнення заробітної плати за червень, липень та серпень 2014 року.

Враховуючи викладене та положення ст.34 Закону України «Про оплату праці» суд вважає, що підлягають задоволенню також й вимоги апеляційної скарги про скасування рі-шення суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати.

Слід також зазначити, що судом першої інстанції частково задоволені позовні вимоги та стягнута заборгованість із заробітної плати за жовтень 2014 року, але у той же час відмов-лено у задоволенні позовних вимог про компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Суд погоджується із разрахунком компенсації, що надана позивачем (а.с.4-5), яка виконана з дотриманням вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строку їх виплати» та Порядку проведення громадянам втрати частини грошових доходів доходів у звязку з порушенням строку їх виплати, затвердженого Постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року, та вважає необхідним стягнути з відповідача 12811 гривень 99 копійок в рахунок компенсації заробітної плати позивача за червень, липень, серпень та жовтень 2014 року.

Враховуючи, що апеляційний суд вважає необхідним скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заробітної плати за червень, липень та серпень 2014 року та стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати та вважає необхідним винести рішення про задоволення позовних вимог в цієї частині та вимог апеляційної скарги, відповідно вимоги про зобовязання відповідача сплатити (перерахувати до відповідних державних установ) суми єдиного соціального внеску та податку на доходи фізичних осіб, утриманих з заробітної плати не підлягають задоволенню.

Оскільки податок з доходу (заробітної плати) позивача за червень-серпень 2014 року вже сплачено, а інші обовязкові платежі (податки та соціальні внески) податковий агент (підприємство-відповідач) автоматично повинен сплатити одночасно зі сплатою заборгованості із заробітної плати в силу вимог, що закріплені в законодавстві та приведені вище.

Щодо вимог про стягнення з відповідача середньої заробітної плати за час затримки розрахунку та компенсації моральної шкоди слід зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваже-ного ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Тобто треба встановити вину підприємства.

З цього приводу слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення субєкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для субєктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Відповідно до копії листа Слідчого управління Головного Управління МВС України в Донецькій області від 11.11.2014 року № 4/7155, 06.11.2014 року відомості про вчинене кри-мінальне правопорушення щодо захоплення 30.09.2014 року приміщення офісу КП «Донецьк-теплокомуненерго», за адресою: м. Донецьк, вул. Донецька, 38, слідчим СУ ГУМВС України в Донецькій області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000849 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 341 КК України (а.с.51).

Відповідно до Сертифікату (висновку) про настання обставин непереборної сили від 28.08.2014 року № 2644/05-4, Торгово-промислова палата України засвідчує настання обста-вин непереборної сили з 02 липня 2014 року Обласному комунальному підприємстві «Донецьктеплокомуненерго» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обовязкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо (а.с.54).

Відповідно до копії листа від 23.01.2015 року № 1/240/3 Управління карного розшуку Головного Управління МВС України в Донецькій області, 22.01.2015 року відомості з приводу незаконного захоплення майна виробничих одиниць ОКП «Донецьктеплокомуненерго», працівниками СУ ГУМВС України в Донецькій області внесено до ЄРДР № 0000111 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 341 КК України, яке до теперішнього часу знаходиться в провадженні СУ ГУМВС в Донецькі області (а.с.52).

Таким чином, з наведених доказів вбачається, що підприємство, в якому працювала по-зивач 30.09.2014 року було захоплено незаконними збройними формуваннями, а тому на мо-мент звільнення позивача з підприємства - на 31.10.2014 року не могло розрахуватись по незалежним від нього причинам.

Тобто апеляційний суд вважає доведеною обставину про відсутність вини підприємст-ва, а тому погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в цієї частині.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, а за подання апеляційної скарги ставка судового збору становить 150 відсотків, від ставки що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, що становить 2643 гривні, суд вважає необхідним, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України стягнути судовий збір з відповідача.

Керуючись ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 13 грудня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог по стягненню заробітної плати за червень, липень та серпень 2014 року та стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з Обласного комунально-го підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заробітної плати за червень, липень та серпень 2014 року та стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати задовольнити.

Стягнути з Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (код ЄРДПОУ 03337119) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, заборгованість по заробітній платі за червень, липень та серпень 2014 року у сумі 11284 гривні 93 копійки та компенсаційні втрати у звязку з порушенням строків її виплати у сумі 12811 гривень 99 копійок, а разом 24096 (двадцять чотири тисячи девяносто шість) гривень 92 копійки, з утриманням податків з заробітної плати та інших обовязкових платежів.

Стягнути з Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (код ЄРДПОУ 03337119) судовий збір у розмірі 2643 (дві тисячи шістсот сорок три гривні). Отри-мувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106 код отримувача (код за ЄРДПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

В іншій частині рішення Краматорського міського суду Донецької області від 13 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржено до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та долучений до матеріалів цивільної справи 6 березня 2019 року.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: О.М.Біляєва

ОСОБА_6