КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
760/7747/18 Доповідач-Чобіток А.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Берегова-3Д» на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

у с т а н о в и в :

У березні 2018 року позивач пред`явив позов до відповідача про стягнення боргу в сумі 3 620 514,05 грн.. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.05.2018 року відкрито провадження у даній справі, а 26.07.2018 року задоволено заяву представника позивача та накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 .. 12.10.2018 року позивачем подану заяву про збільшення позовних вимог на суму 557 663,09 грн., яка була прийнята судом. 16.10.2018 року представник позивача подала заяву про додаткове забезпечення позову, обґрунтоване збільшенням розміру позовних вимог та вчиненням дій щодо реалізації рухомого майна, яке було предметом арешту за ухвалою суду від 26.07.2018 року, унаслідок чого існує реальна загроза подальшої невиплати, ураховуючи, що сума боргу є надто значною.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 задоволено частково. Накладено арешт на нерухоме майно, що на праві власності належить ОСОБА_2 , а саме: дві земельні ділянки, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, кадастрові номери: :038:5030 та :038:5024. В іншій частині заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 08.06.2019 року ОСББ «Берегова-3Д», зазначаючи, що ухвалою суду від 29.10.2018 року порушуються права об`єднання направило апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, направивши справу в частині вирішення питання накладення арешту на новий розгляд до суду першої інстанції. Зазначає, що 18.04.2018 року на підставі рішення власників житлового будинку АДРЕСА_1 було створено ОСББ «БЕРЕГОВА-3Д», , реєстраційний номер : 0016444. Відповідно до довідки ОСББ «БЕРЕГОВА-3Д» № 2 від 16.05.2019 року зазначається, що на земельній ділянці площею - 0,0222 га з кадастровим номером - :01:038:5024, розташовано багатоквартирний житловий будинок за єдиною (для житлового будинку та земельної ділянки) адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка АДРЕСА_1, а також сповіщає про те, що земельна ділянка площею - 0,01 га з кадастровим номером - :01:038:5030 за адресою: АДРЕСА_2 входить до складу прибудинкової території до всього житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3.

10.05.2019 року між ОСОБА_3 та ОСББ «БЕРЕГОВА 3-Д» було складено Акт прийому - передачі багаквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в управління (на баланс) ОСББ «БЕРЕГОВА ЗД».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Ураховуючи, що у справі № 760/7747/18 було накладено арешт на майно, що перебуває у віданні ОСББ «БЕРЕГОВА З-Д» та враховуючи наявність прибудинкової території, накладення арешту порушує права та законні інтереси ОСББ «БЕРЕГОВА 3-Д» як кінцевого користувача нерухомого майна, на якому розташований багатоквартирний житловий будинок, що спричиняє обмеження користування земельною ділянкою.

Таким чином, на думку ОСББ «БЕРЕГОВА З-Д», судом першої інстанції було прийнято передчасне рішення в частині накладення додаткового забезпечення, чим було порушено права ОСББ«БЕРЕГОВА З-Д» .

Відзивів від учасників справи на апеляційну скаргу не надходило.

Установлено, що ОСОБА_1 у березні 2018 року звернувся до суду першої інстанції з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти на підставі Договору новації 3 620 514,05 грн., яка складається з суми боргу, відсотків за користування грошима, пені за прострочення виконання зобов`язання, 3 % річних та інфляційного збільшення суми боргу станом на 16.03.2018 року, збільшивши позовні вимоги 12.10.2018 року ще на 557 663,09 грн..

Зазначав, що 10.08.2017 року між сторонами було укладено Договір новації (зміни) зобов`язання у позику, за умовами якого ОСОБА_2 до 17 листопада 2017 року остаточно повинен був повернути суму позики, отже з 18.11.2017 року остаточно сплинув строк виконання відповідачем зобов`язання за Договором позики та користування відповідачем грошовими коштами в подальшому є неправомірним. 11.09.2017 року відповідач здійснив перший платіж за договором, однак відсотки, передбачені договором не сплатив, наступні платежі відповідачем 07.12 та 30.12.2017 року прострочені. У подальшому відповідач постійно надавав обіцянки сплатити черговий платіж, однак жодного платежу до дня подання цього позову до суду не здійснив.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року забезпечено позов ОСОБА_1 про стягнення боргу, шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що на праві власності належить ОСОБА_2 , а саме:

1) Автомобіль TeslaModelS2012, дата реєстрації: 03.03.2018 р.,

2) Автомобіль BMW модель Х6 2013 року випуску, дата реєстрації 11.09.2015 року, об`єм двигуна 2993;

3) Автомобіль Chevrolet Volt 2014 року випуску, що зареєстрований 06.04.2018 р. із об`ємом двигуна 1398;

4) Земельну ділянку площею 0,0811 га, кадастровий номер: :01:032:5067, отримана у власність відповідачемза договором купівлі - продажу, укладений 26.03.2018 р., рішення про державну реєстрацію: 40310720;

5) Земельну ділянку площею 0,0707 га, кадастровий номер::01:032:5070, отримана у власність відповідачемза договором купівлі - продажу, укладений 26.03.2018 р., рішення про державну реєстрацію: 40309932.

Після збільшення позовних вимог 12.10.2018 року, представником позивача подано заяву про додаткове забезпечення позову, мотивоване збільшенням позовних вимог, а також тим,вчиненням дій щодо реалізації рухомого майна, яке було предметом арешту за ухвалою суду від 26.07.2018 року, унаслідок чого існує реальна загроза подальшої невиплати, ураховуючи, що сума боргу є надто значною.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладаючи арешт на дві земельні ділянки, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, кадастрові номери: :038:5030 та :038 :5024 , суд прийняв до уваги предмет та ціну позову, ту обставину, що судом було вжито заходи забезпечення позову відповідно до ухвали суду від 26.07.2018, а вимоги представника позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову обґрунтованими, т.я. невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить та зробить неможливим виконання рішення суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників ОСББ «БЕРЕГОВА 3-Д» та ОСОБА_4 , доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду ( ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України).

Згідно із п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З аналізу вищезазначених положень процесуального закону випливає, що заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду та є важливою гарантією захисту і реального поновлення прав учасників судового процесу. Поняття засобів забезпечення позову визначається як застосування судом процесуальних засобів тимчасового характеру, які гарантують можливість реалізації позовних вимог або сприяють збереженню існуючого положення між сторонами до винесення судового акта.

Відповідно до Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Установлено, що між сторонами дійсно існує спір, земельні ділянки, на які судом накладено арешт, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебувають у приватній власності ОСОБА_2 ( а.с. 19,20). Та обставина, що ОСОБА_2 указані земельні ділянки передані на баланс ОСББ «БЕРЕГОВА 3-Д» на правильність оскаржуваної ухвали не впливають, оскільки ч. 1 ст. ст. 150 ЦПК України дозволяє накладення арешту на майно, належне відповідачу та яке знаходиться у інших осіб.

Суд апеляційної інстанції уважає, що підставою для задоволення заяви про забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а заявлений позивачем захід забезпечення позову відповідним видом забезпечення заявленим позовним вимогам, оскільки розпорядження майном матиме наслідком зміну особи-власника, що призведе до внесення подальших змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та здійснення державної реєстрації прав інших осіб на предмети обтяження, що призведе до утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на наявність зв`язку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом спору, співмірність та адекватність заходу із заявленими позивачем вимогами та враховує, що застосування судом процесуальних засобів має тимчасовий характер та гарантує можливість реалізації позовних вимог, сприяє збереженню існуючого положення між сторонами до винесення судового акта.

При цьому слід зазначити, що застосований судом захід забезпечення позову не порушує майнові права товариства, яке не є власником земельних ділянок, на які накладено арешт ухвалою суду від 29.10.2018 року, оскільки не обмежує його право на володіння та користування майном та є тимчасовим заходом.

За таких обставин, ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстави до скасування якої відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Берегова-3Д» залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий : А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук