Справа № 485/1567/17
Провадження № 2/485/28/19
11 березня 2019 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Забаровська С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житло та присадибну земельну ділянку,
В жовтні 2017 року позивач звернулася з вказаним позовом, в якому послалася на таке.
05 травня 1999 року у Снігурівському представництві товарної біржі нерухомості "Смарагд-Південь" з відповідачем уклали договір купівлі-продажу житлового будинку №24 по вул.Садовій (бувшій Свердлова), в с.Вавилове Снігурівського району Миколаївської області, з наступною реєстрацією торгового біржового контракту у БТІ. За звернення до нотаріальної контори з метою відчуження будинку, їй відмовлено, оскільки угода не посвідчена нотаріально. Натепер, позивач обмежена у реалізації прав власника, відповідач ухиляється від посвідчення угоди, а тому просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнати за нею право власності на житло.
Крім того, вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,14 га (уточнена площа 0,1210га згідно з витягом ДЗК від 08 червня 2017 року), яка на підставі державного акту на право приватної власності серії МК, виданого 25 липня 1994 року ОСОБА_3 сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, належить відповідачу.
Посилаючись на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу діяла ст.30 Земельного кодексу УРСР, 1990 року, згідно якої до неї разом з житловим будинком перейшло й право власності на земельну ділянку для його обслуговування, просить визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку.
В судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.
Позивач подав суду заяву, в якій просив справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, яка повернулася за вручення. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Рішенням Виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Снігурівського району Миколаївської області №49 від 15 вересня 2014 року житловому будинку, що належить на праві власності ОСОБА_1 присвоєно адресу: Миколаївська область, Снігурівський район, с.Вавилове, вул.Свердлова,24 (а.с.15).
Згідно з рішенням ОСОБА_3 сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 17 листопада 2016 року №2 (а.с.21), вулицю Свердлова в с.Вавилове Снігурівького району Миколаївської області перейменовано на вул.Садова.
Позивач зареєстрований та проживає у вказаному житловому будинку з 03 жовтня 2014 року, що підтверджується записом в паспорті серії ЕО №643365, виданого 11 січня 1999 року Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області (а.с.24).
11 лютого 2016 року Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок №24 по вул.Садовій (бувшій Свердлова), в с.Вавилове Снігурівського району Миколаївської області; інвентаризаційна справа №66, реєстровий № 25-279 (а.с.12-14).
Вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами згідно з довідкою КП ММБТІ від 11 лютого 2016 року №17 (а.с.22), становить 113 497грн.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №;157907830, 157907545 від 28.02.2019р., відомості про власника житлового будинку №24 по вул.Садовій (Свердлова) в с.Вавилове Снігурівського району Миколаївської області відсутні.
Відповідно до ст.153 ЦК УРСР договір вважається укладеним коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Позивач ствердила, що зі свого боку виконала умови договору купівлі-продажу, тоді як відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, про що нею надано листи-звернення до відповідача, які залишені без задоволення (а.с.7-11).
Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Пунктами 5, 6 Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №671, який діяв на час укладання спірного договору, було передбачено, що державній реєстрації підлягають договори купівлі-продажу, міни земельної ділянки або іншого нерухомого майна; державна реєстрація правочинів проводиться шляхом внесення нотаріусом запису до Державного реєстру правочинів одночасно з його нотаріальним посвідченням.
За такого, суд приходить висновку про доведеність вимог позивача за наявності письмового підтвердження укладання сторонами договору купівлі-продажу квартири, який хоча і не посвідчено нотаріально, але виконано сторонами, за ухилення продавця від нотаріального посвідчення угоди.
Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії МК, виданого ОСОБА_3 народних депутатів 25 липня 1994 року на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ОСОБА_3 народних депутатів №12 від 22 липня 1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №57, земельна ділянка площею 0,14га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку і господарчих споруд за адресою: Миколаївська область, Снігурівський район, с.Вавилове, вул.Свердлова, на праві приватної власності належить ОСОБА_2 (а.с.16).
Відповідно до частин 1,2 ст.78 ЗК України (2001 року) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Поняття земельної ділянки як обєкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Згідно ст.81 ЗК громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, прийняття спадщини.
Згідно положень ч. 1 ст.30 ЗК, яка діяла на час укладення договору, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.
У постанові від 11 лютого 2015 року Верховний Суд України висловив правову позицію про загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований.
За такого, позивач є власником житлового будинку №24 по вул.Садовій (колишня назва Свердлова), в с.Вавилове Снігурівського району Миколаївської області. Земельна ділянка під вказаним будинком раніше набула ознак об'єкта права власності, однак рахується за померлою на підставі державного акта, у зв"язку з чим позивач не може отримати правовстановлюючий документ на землю у позасудовому порядку.
Власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК).
Відтак, до ОСОБА_1 перейшла земельна ділянка, яка належить ОСОБА_2, в силу закону і на якій розміщено належне їй будинковолодіння. При цьому, те, що позивач не посвідчив перехід права на землю жодним чином не вплинуло на наявність в нього права власності на цей об'єкт, оскільки таке посвідчення є лише підтвердженням з боку держави права. Цільове призначення земельної ділянки не змінювалося.
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що отримавши право власності на житловий будинок з гоcподарськими та побутовими будівлями і спорудами, ОСОБА_1 набула і право власності на земельну ділянку, на якій він розташований, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Судові витрати позивач просив з відповідача не стягувати.
Керуючись ст. ст.4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житло та присадибну земельну ділянку - задовольнити.
Визнати дійсним договір №093-п купівлі-продажу житлового будинку №24 по вул.Садовій (бувшій Свердлова), в с.Вавилове Снігурівського району Миколаївської області, укладений 05 травня 1999 року у Снігурівському Представництві товарної біржі "Смарагд-Південь" між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: вул.Садова (бувша Свердлова), 24, с.Вавилове Снігурівського району Миколаївської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення - 11.03.2019 року.
Суддя