Провадження № 2/161/319/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 лютого 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі: головуючого - судді Кихтюка Р.М.

секретаря - Козак О.А.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Свій позов обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить Ѕ частина будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2011 року шлюб між її сином ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_3 був розірваний.

Разом з тим, відповідачі проживали у її будинку до 2015 року, однак в подальшому залишили її будинок і місце їх проживання їй невідоме.

Зазначає, що реєстрація відповідачів у її будинку завдає їй матеріальної шкоди, оскільки вона позбавлена можливості оформити житлові субсидії.

Покликаючись на викладені обставини, просять суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнила та просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування Ѕ частиною жилого приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи у визначеному законом порядку - через оголошення на сайті судової влади. Заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позов не подали. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів в порядку ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування будинку від 23.03.2018 року ОСОБА_2 на праві власності належить Ѕ частина будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Як вбачається з будинкової книги у вказаному будинку зареєстровані відповідачі (а.с. 7-8).

Відповідно до ст.ст. 319 ч.1, 321 ч.1, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном.

Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно з якими власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку.

У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, при перевірці працівниками Луцького РВ ЛВП ГУНП України у Волинській області за адресою: АДРЕСА_1 опитані сусіди ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що ОСОБА_3 та її діти ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за вказаною адресою не проживають з грудня 2015 року (а.с. 10).

Крім того, даний факт підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_9

Доказів постійного проживання відповідача у вказаному будинку всупереч ст. 81 ЦПК України суду не представлено.

Таким чином, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст. 72 ЖК України, ст. 16, 319, 383, 391, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування Ѕ частиною жилого приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк

Повний текст рішення складений 05.03.2019 року.