Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 294/1701/15-ц

провадження № 61-25795св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Чуднівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області,

відповідач - Управління Держпраці у Житомирській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Чуднівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на рішення Апеляційного суду Житомирської області, у складі колегії суддів: Коломієць О. С., Микитюк О. Ю., Шевчук А. М., від 06 листопада 2017 року.

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Чуднівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській областізвернулося до суду із позовом до Управління Держпраці у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_1 , про скасування актів за формою Н-1, Н-5 «Про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом», затверджених 29 вересня 2015 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що 02 грудня 2013 року в с. Подолянці Чуднівського району Житомирської області на 69 кілометрі нерегульованого переїзду сталося зіткнення вантажного потяга № 2854 із легковим автомобілем DAEWOO-SENS (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), внаслідок якого водій автомобіля ОСОБА_1 загинув на місці події, а пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

Під час спеціального розслідування вказаного нещасного випадку комісією, утвореною наказом керівника територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області від 04 грудня 2013 року № 2513, було встановлено, що нещасний випадок стався під час обідньої перерви, потерпілі не перебували на робочому місці або іншому місці, пов`язаному з виконанням трудових обов`язків, не виконували завдання роботодавця та не діяли в інтересах підприємства. У зв`язку із цим 09 січня 2014 року комісією було складено акт за формою Н-5 та визнано даний нещасний випадок не пов`язаним з виробництвом.

Наказом керівника територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області від 19 травня 2015 року № 0172, на підставі звернення представника дружини ОСОБА_1 , було призначено додаткове спеціальне розслідування вказаного нещасного випадку, за наслідками якого було складено акти форми Н-5 і Н-1 та визнано його таким, що пов`язаний з виробництвом.

Посилаючись на порушення Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок № 1232), з урахуванням уточнених вимог, позивач просив скасувати акти форми Н-1 та Н-5 та визнати нещасний випадок, що стався 02 грудня 2013 року, таким, що не пов`язаний з виробництвом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області, у складі судді Бабича С. В., від 07 червня 2017 року позов задоволено. Скасовано акти за формами Н-5, Н-1, складені 24 вересня 2015 року за наслідками додаткового спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 02 грудня 2013 року за участю працівників публічного акціонерного товариства «Цикорій» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які затверджені 29 вересня 2015 року начальником територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки акти за формою Н-5 та Н-1 від 24 вересня 2015 року були складені та затверджені з істотними порушеннями Порядку № 1232, зокрема вони не містять підписи двох членів комісії та суперечать акту за формою Н-5 від 08 січня 2014 року, який не скасовано.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 06 листопада 2017 року апеляційну скаргу Управління Держпраці у Житомирській області задоволено. Рішення Романівського районного суду Житомирської області від 07 червня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, у порушення вимог статей 10, 212 ЦПК України, 2004 року, не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин справи, не визначився зі складом осіб, які повинні приймати участь у розгляді справи, що призвело до помилкового вирішення спору. Так суд не вирішив питання про залучення до участі у справі роботодавця ПАТ «Цикорій» та доньки потерпілого, яка має право на отримання страхового відшкодування через втрату годувальника.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У листопаді 2017 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Чуднівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області подалодо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасуватирішення Апеляційного суду Житомирської області від 06 листопада 2017 року і залишити в силі рішення Романівського районного суду Житомирської області від 07 червня 2017 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що акти за формою Н-5 та Н-1 були складені та затверджені з істотними порушеннями Порядку № 1232, а тому районний суд дійшов правильного висновку про їх скасування. Матеріали справи не містять доказів того, що будь-хто із членів комісії зі спеціального розслідування, утвореної згідно наказу начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області № 0172 від 19 травня 2015 року, ухилявся від участі в її роботі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

13 червня 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 294/1701/15-ц розподілено судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Чуднівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області до Управління Держпраці у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_1 , про скасування актів за формою Н-1, Н-5 «Про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом», затверджених 29 вересня 2015 року, призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу, не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Наказом територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області від 04 грудня 2013 року № 2513 було призначено комісію із спеціального розслідування групового нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 02 грудня 2013 року за участю працівників ПАТ «Цикорій» ОСОБА_2 та ОСОБА_1

08 січня 2014 року за наслідками проведення спеціального розслідування було складено акт за формою Н-5, в якому комісія дійшла висновку, що нещасний випадок, який стався зі слюсарем ПАТ «Цикорій» ОСОБА_2 не визнається пов`язаним з виробництвом. Водночас відносно потерпілого слюсаря ПАТ «Цикорій» ОСОБА_1 . рішення щодо класифікації даного нещасного випадку та складання відповідного акту прийнято не було у зв`язку з відсутністю матеріалів і висновків, підготовлених Лінійним відділом на станції Козятин УМВС України на Південно-Західній залізниці.

Зазначений акт був затверджений заступником начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області 09 січня 2014 року.

19 травня 2015 року на підставі звернення представника дружини ОСОБА_1 начальником територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області було видано наказ № 0172 про призначення комісії для додаткового спеціального розслідування нещасного випадку.

24 вересня 2015 року за наслідками додаткового спеціального розслідування складено акт форми Н-5, згідно якого нещасний випадок, який стався 02 грудня 2013 року внаслідок зіткнення вантажного потяга та автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, у зв`язку з чим в цей же день були складені акти за формою Н-1 на потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2

29 вересня 2015 року зазначені акти (за формою Н-5 та за формою Н-1) без підписів двох членів спеціальної комісії, а саме представників ПАТ «Цикорій», були затверджені начальником територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області. При цьому будь-яких відомостей про скасування попереднього акта за формою Н-5 від 08 січня 2014 року, який був затверджений заступником начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області 09 січня 2014 року, матеріали справи не містять.

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої та другої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до положень статей 1, 2, 6, 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, яка діяла на час настання нещасного випадку) завданням страхування від нещасного випадку є відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини під час виконання трудових обов`язків, надання їм соціальних послуг у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у разі їх смерті здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей. Дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання (далі - підприємства), у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності. Суб`єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках - члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Застрахованою є фізична особа, на користь якої здійснюється страхування (далі - працівник). Страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи. Роботодавцем відповідно до цього Закону вважається юридична (підприємство, установа, організація) або фізична особа, яка в межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб.

Статтею 33 зазначеного Закону визначено, що у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з пунктом «д» пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, в тому числі діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ними 23 років.

07 червня 2017 року Романівський районний суд Житомирської області за заявою позивача виніс ухвалу та залишив без розгляду позовні вимоги Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Чуднівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області до ПАТ «Цикорій» про визнання бездіяльності ПАТ «Цикорий» неправомірною. Після прийняття вказаного процесуального рішення ПАТ «Цикорій» не виступало учасником справи за вимогами Фонду про скасування вказаних актів (а. с. 34, 35).

Згідно змісту актів форми Н-5 від 08 січня 2014 року та від 24 вересня 2015 року на час нещасного випадку на утриманні у потерпілого ОСОБА_2 була донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була студенткою Житомирського фармацевтичного коледжу.

Відповідно до частини другої статті 35 ЦПК України, 2004 року, якщо суд при прийнятті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Подібні за змістом положення містяться у статті 53 чинної редакції ЦПК України.

Частиною першою статті 54 ЦПК України визначено, що якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції належним чином не визначився зі складом осіб, які повинні приймати участь у розгляді справи, не вирішив питання щодо залучення до участі у справі ПАТ «Цикорій», оскільки прийняте рішення безпосередньо стосується прав та обов`язків роботодавця потерпілих ПАТ «Цикорій», як страхувальника, на підприємстві якого стався нещасний випадок, а також доньки потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , оскільки остання має право на отримання страхового відшкодування від Фонду через втрату годувальника на підставі оспорених актів за формою Н-5 та Н -1.

Однак, апеляційним судом не враховано, що ПАТ «Цикорій» брало участь у справі, подавало заперечення на позовну заяву позивача, однак клопотання про залучення до участі його у справі в якості третьої особи не порушувало. Апеляційним судом не враховано, що донька потерпілого, у разі порушення її права на отримання страхових виплат, не позбавлена можливості оскаржити судове рішення, яке стосується її прав.

Скасовуючи рішення районного суду з підстав незалучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, апеляційним судом спір по суті не вирішено, доводи апеляційної скарги щодо законності судового рішення першої інстанції, правильності оцінки доказів судом, а також застосування норм матеріального права - не перевірено.

У відповідності до частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно об`єктивно дослідити вказані у цій постанові докази в сукупності з іншими доказами у справі, надати оцінку як доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Чуднівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Житомирської області від 06 листопада 2017 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович