УХВАЛА

10.10.2019 року Провадження № 2-о/425/202/19

Справа № 425/1987/19

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі судді Романовського Є.О., розглянувши заяви ОСОБА_1 про відвід судді та Керланової Дар`ї Дмитрівни про відвід всьому складу суддів Рубіжанського міського суду Луганської області у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рубіжанського міського суду Луганської області знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення.

10.10.2019 року з Луганського апеляційного суду на адресу Рубіжанського міського суду Луганської області надійшли заяви ОСОБА_1 про відвід судді та Керланової Дар`ї Дмитрівни про відвід всьому складу суддів Рубіжанського міського суду Луганської області по вказаній цивільній справі, оскільки після скасування Луганським апеляційним судом ухвали Рубіжанського міського суду Луганської області по вказаній справі від 18.07.2019 року, заявники мають сумніви в неупередженості судді Романовського Є.О. та інших суддів Рубіжанського міського суду Луганської області при розгляді даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ч. ч. 3, 4 та 5 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду. Якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Відповідно до довідки Рубіжанського міського суду Луганської області № 01-13/74/2019 від 10.10.2019 року, станом на 10.10.2019 року в Рубіжанському міському суді Луганської області з розгляду цивільних справ здійснюють правосуддя двоє суддів з 10 фактично працюючих, оскільки у трьох суддів з розгляду цивільних справ закінчився п`ятирічний строк обрання на посаду судді, двоє суддів є слідчими суддями та троє суддів розглядають кримінальні справи, один суддя знаходиться на лікарняному (а.с.93).

Таким чином, оскільки на даний час у Рубіжанському міському судді Луганської області розгляд цивільних справ здійснюється двома суддями із фактично працюючих десяти, заявлене клопотання про відвід судді розглядатиме головуючий суддя по справі Романовський Є.О.

Суд розглянувши клопотання заявників, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України гарантується захист прав і свобод людини і громадянина судом.

Статтею 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що кожному гарантується захист прав, свобод та інтересів кожного гарантується незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суб`єктивна впевненість сторони в упередженості судді, навіть за відсутності об`єктивних підстав для неї, є чинником, що перешкоджає реалізації її права на справедливий суд.

Чітку позицію з цього приводу висловив Європейський суду з прав людини, вказавши в своєму рішенні від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України» (справа щодо гарантій розгляду справи незалежним і безстороннім судом): «Наявність безсторонності судді відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного. За об`єктивним критерієм слід визначити окремо поведінку судді, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у його безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється».

При розгляді справи по суті, суд керується нормами Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», нормами цивільно-процесуального закону, з врахуванням Конвенції про захист прав людини та основних свобод та судової практики Європейського суду, які згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню як джерело права, під час здійснення провадження в справі судом дотримано основні засади та принципи цивільного судочинства, судом виконано основні завдання цивільного судочинства, такі як справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільної справи з метою надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушеного права та розгляду справи в розумні строки, передбачені практикою Європейського суду. Судовий процес відбувається на засадах диспозитивності та змагальності, суд здійснює правосуддя на засадах рівності всіх учасників процесу перед законом і судом, сприяє сторонам у витребуванні доказів у справі та вживає заходів до невиправданих зловживань сторонами своїми процесуальними правами.

Так із заяви ОСОБА_1 про відвід судді вбачається, що вона фактично не погоджується з процесуальними рішеннями головуючого судді - Романовського Є.О., а саме з поверненням заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , заінтересована особа - Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення (ухвала Рубіжанського міського суду Луганської області від

18.07.2019 року), оскільки Луганський апеляційний суд скасував вказану ухвалу та направив матеріали справи до Рубіжанського міського суду Луганської області для подальшого розгляду, а отже вбачається сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді справи в подальшому.

Частиною четвертою статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того суд зазначає, що на теперішній час по вказаній справі відкрито провадження та призначено розгляд справи (ухвала Рубіжанського міського суду Луганської області від 03.10.2019 року).

У зв`язку з цим, суд зазначає, що заявлені в судовому засіданні ОСОБА_1 обставини не є підставою для відводу судді, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви про відвід судді Романовського Є.О.

Підстави для відводу (самовідводу) судді та недопустимості повторної участі судді в розгляді справи, регулюються ст. ст. 36 та 37 ЦПК України, які передбачають, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

1. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

2. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

3. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

4. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

5. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

6. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Отже, що стосується заяви ОСОБА_3 про відвід всьому складу суддів Рубіжанського міського суду Луганської області, суд зазначає, що вимогами ст.ст. 36-37 ЦПК України взагалі не передбачено відвід всьому складу суду.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 258-260 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід судді та Керланової Дар`ї Дмитрівни про відвід всьому складу суддів Рубіжанського міського суду Луганської області у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Є.О. Романовський