ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6821/18
Провадження № 2/362/1059/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Корнієнка С.В.,

при секретарі Хоменко О.А.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа- Служба у справах дітей Васильківської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки останній участі в її вихованні не приймає та матеріальної допомоги не надає, життям дитини не цікавиться.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог статей 1 та 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

З огляду положень ст.ст.141, 153 та 157 СК України вбачається, що батьки мають рівні права щодо дитини, батьки та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Інший з батьків, з ким проживає дитина, не має перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

У відповідності до положень ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона,він не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Як вбачається з положень ст.ст.3, 9 і 18 Європейської конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України є частиною національного законодавства, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, а саме, коли батьки не піклуються про неї.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до розяснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі керуючись ст. 1216, ст. 1218, 1225, 1274 ЦК України, ст. 125 ЗК України Постановою Пленуму Верховного Суду № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р., Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, ст.ст. 12, 76, 141, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Корнієнко С.В.