Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/613/19

Провадження №2/377/247/19

08 жовтня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Прядко Н.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за час прострочення виплати аліментів, -

УСТАНОВИВ:

14 серпня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 пеню за час прострочення сплати аліментів в розмірі 4577,56 гривень, та понесені судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 450 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 24 листопада 2014 року був розірваний. Під час шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розлучення залишилася проживати з нею. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 09 грудня 2015 року, яке набрало законної сили 22 грудня 2015 року, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. За виконавчим листом Славутицького міського суду Київської області, виданого 11.12.2015 року, на виконання судового рішення Славутицьким міським відділом державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження, за яким відповідач певний період часу регулярно сплачував аліменти у розмірі, присудженому судом, поки мав постійне місце роботи. Але з часом, виплата аліментів стала носити епізодичний характер та у розмірі, меншому, ніж визначено законом. Станом на 01.02.2018 року за Примаченком І.В. утворилася заборгованість в розмірі 8728,05 гривень, яку він разом з нарахованим розміром поточних аліментів частково сплатив. Але, починаючи з листопада 2018 року, відповідач знову перестав щомісячно сплачувати аліменти, сплативши тільки двічі: в грудні 2018 року - 1347,94 гривень та в червні 2019 року - 4900 гривень, внаслідок чого станом на 01.07.2019 року утворилася заборгованість з аліментів в розмірі 10498,93 гривень, що підтверджується Розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, виданим Славутицьким міським відділом державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області. Враховуючи вказаний Розрахунок, керуючись ч. 1 ст. 196 СК України, вона має право на стягнення з нього неустойки (пені) за кожен місяць прострочення (невиплати) ним аліментів, що за період часу з листопада 2018 року по 01 липня 2019 року складає 4577,56 гривень.

Ухвалою від 02 вересня 2019 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 24 вересня 2019 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України розгляд справи відкладено та призначено нове судове засідання на 08 жовтня 2019 року.

У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений за правилами ст. 128-130 ЦПК України, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, клопотання про відкладення розгляду справи та заява про розгляд справи за його відсутністю до суду не надійшла.

За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 08 жовтня 2019 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 10 серпня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, який було розірвано згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 24 листопада 2014 року, яке набрало законної сили 05 грудня 2014 року.

Під час шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є позивач, а батьком - відповідач, що підтверджено свідоцтвом про її народження.

Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 09 грудня 2015 року, яке набрало законної сили 22 грудня 2015 року, з ОСОБА_2 на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу щомісяця, починаючи з 06 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (справа № 377/1263/15-ц, П № 2/377/490/15).

11 грудня 2015 року на виконання вказаного рішення Славутицьким міським судом Київської області видано ОСОБА_1 виконавчий лист № 377/1263/15-ц.

Як вбачається з Розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданого в.о. начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Примаченко І.В. станом на 01.07.2019 року згідно матеріалів виконавчого провадження має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 10498,93 гривень.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з не залежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789Х11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.

Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини.

У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду № 333/6020/16-ц, П № 14-616цс18 від 03 квітня 2019 року.

Згідно розрахунку, зазначеного позивачем в позовній заяві, загальна сума пені, що визначена додаванням сум неустойки за кожний з місяців заборгованості, склала 4577,56 гривень.

Суд не погоджується із формулою нарахування пені, зазначеною в позовній заяві позивачем, оскільки вона не відповідає тій формулі, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду № 333/6020/16-ц, П № 14-616цс18 від 03 квітня 2019 року, та здійснює розрахунок пені за порушення строків сплати аліментів, виходячи із формули нарахування пені, зазначеній у вищевказаній постанові ВС.

Позивач ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочку по сплаті аліментів за період з листопада 2018 року по 01 червня 2019 року у розмірі 4577,56 гривень.

Проте, як вбачається з Розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, станом на 01.02.2018 року нараховано заборгованість в розмірі 8727,05 гривень, за період з 01.02.2018 року по грудень 2018 року нараховано до сплати аліментів на суму 18372,19 гривень, з них боржником сплачено 26970,81 гривень. Таким чином, в грудні залишилося не сплаченою сума аліментів - 129,43 гривень.

Отже, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вказаний період складає 7757,59 гривень, з яких:

- за грудень 2018 року з 01 січня 2019 року по 01 червня 2019 року: 129,43 гривень х 151 день х 1 % = 195,44 гривень;

- за січень 2019 року з 01 лютого 2019 року по 01 червня 2019 року: 2430,50 гривень х 120 днів х 1 % = 2916,6 гривень;

- за лютий 2019 року з 01 березня 2019 року по 01 червня 2019 року: 2453 гривень х 92 дні х 1 % = 2256,76 гривень;

- за березень 2019 року з 01 квітня 2019 року по 01 червня 2019 року: 2596,50 гривень х 61 день х 1 % = 1583,87 гривень;

- за квітень 2019 року з 01 травня 2019 року по 01 червня 2019 року: 2596,50 х 31 день х 1 % = 804,92 гривень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб та юридичних осіб у спосіб, визначений законами України, але в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, наявні підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені) відповідно до вимог ст. 196 СК України у межах заявлених позовних вимог, тобто в сумі 4577,56 гривень.

Доказів того, що заборгованість із сплати аліментів утворилася з не залежних від відповідача причин, суду не надано.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилом ч. 3 вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як зазначено у п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно п. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

В судовому засіданні встановлено, що адвокат Прокопенко О.П. надавав позивачу ОСОБА_1 правничу допомогу на підставі договору про надання правової допомоги від 09 серпня 2019 року.

Згідно акту виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги від 09 серпня 2019 року адвокатом адвокатського об`єднання «Славутицька міська юридична консультація «Захист» Прокопенком О.П. у серпні 2019 року була надана правова допомога за договором про надання професійної правничої допомоги від 09 серпня 2019 року по підготовці позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за час прострочення виплати аліментів до Славутицького міського суду Київської області в такому обсязі: роз`яснення та надання консультацій з положень цивільно-процесуального законодавства, вивчення і проведення аналізу наданих довірителем документів, що стосується предмету спору, підготовка позовної заяви до суду - 2 години. Вартість послуг, наданих довірителю адвокатом Прокопенком О.П. та оплачених довірителем на час розгляду справи в суді складає 450 гривень.

Оплату витрат позивачем ОСОБА_1 за надання їй правничої допомоги адвокатом Прокопенком О.П. згідно наданого договору підтверджено квитанцією № 0.0..1 від 12.08.2019 року в розмірі 450 гривень.

Враховуючи час, затрачений адвокатом Прокопенком О . П. на надання консультацій з положень цивільно-процесуального законодавства позивачу ОСОБА_1 , вивчення та аналіз наданих документів, підготовка позовної заяви до суду, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в сумі 450 гривень є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та значенням справи для сторони.

Сума судових витрат, заявлена до відшкодування, відповідає сумі, заявленій в позовній заяві.

Виходячи із змісту п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 450 гривень.

За змістом ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого звільнена позивач на підставі п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за час прострочення сплати аліментів в розмірі 4577 гривень 56 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 450 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне заочне судове рішення виготовлено 08 жовтня 2019 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька