Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

з участю секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора №3» про зобов`язання нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на розмір заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просить зобов`язати КП «ЛЖЕК №3» сплатити нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 24.11.2014 р. по 30.04.2018 р., в сумі 26141,11 грн., із його заробітної плати, яка складає 100755,35 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, уточнений позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності, про що надав письмову заяву.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. У письмовому відзиві позов не визнав.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що позивач з 24 листопада 2014 р. по 30 квітня 2018 р.працював у Комунальному підприємстві «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора №3».

При підготовці документів для звернення до органів Пенсійного фонду України для отримання пенсії виявилося, що за весь цей період відповідачем нараховувався, але не сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В зазначений період позивач працював та отримував заробітну плату, про що свідчить запис в трудовій книжці та довідки про заробітну плату, з якої нараховувалися та утримувалися страхові внески відповідно до чинного законодавства. Сплата єдиного соціального внеску мала здійснюватися відповідачем на загальний фонд оплати праці по підприємству, однак відповідачем такі страхові внески сплачено не було, тим самим порушено права застрахованої особи.

Відповідач в період з 24.11.2014 р. по 30.04.2018 р. порушив вимоги трудового законодавства, а саме: не подав даних про застраховану особу до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України та не провів сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування, що призвело до зменшення страхового стажу позивача і неможливості його підтвердження записами у трудовій книжці.

Сума заробітної плати, з якої має бути нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування складає 100755,35 грн. Сума єдиного соціального внеску, яка була нарахована, але не сплачена, складає 26141,11 грн.

Вказані суми підтверджуються довідкою про доходи, яку надав відповідач, у якій відображені відомості щодо нарахування заробітної плати та страхових внесків за період з 24.11.2014 р. по 30.04.2018 р.

Відповідно до ст.253 КЗпП України особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» базою нарахування єдиного внеску для підприємств, установ та організацій, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Згідно з ч.9 ст.9 Закону обчислення і сплата єдиного внеску за працівників, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях, здійснюються роботодавцями за рахунок сум, на які внесок нарахований.

Положеннями ч.2, 4, 5, 8 ст.9 Закону передбачено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску за минулі періоди здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. При цьому платники, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 12 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Пенсійний фонд України відповідно до докладених завдань, зокрема, формує та веде реєстр (облік) застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Судовий збір у розмірі 768,4 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного керуючись ст. ст.10, 12, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до Комунального підприємства «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора №3», , яке знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Круглова, буд. 1а про зобов`язання нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на розмір заробітної плати задовольнити.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора №3» сплатити нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 24.11.2014 р. по 30.04.2018 р., в сумі 26141 (двадцять шість тисяч сто сорок одна) грн. 11 коп., із заробітної плати ОСОБА_1 , яка складає 100755 (сто тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 35 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора №3» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: