Справа № 127/3494/14-ц
Провадження № 22-ц/801/559/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 рокуСправа № 127/3494/14-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Сопруна В.В.

Секретар: Пантелеймонова А.І.

За участю: відповідача ОСОБА_3 і її представника - адвоката Тюркіна О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2019 року за заявою ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визначення розміру частки у спільному майні та виділ частки земельної ділянки, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визначення розміру частки померлої у спільній власності, визнання права власності на частку земельної ділянки, виділ у володіння і користування частки земельної ділянки,

Ухвалу постановила суддя Ан О.В.

Ухвалу постановлено об 11.48 год. у м. Вінниці

Дата складання повного тексту ухвали не відома,

Встановив:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 травня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено частково; позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

Визначено, що розмір частки у спільній сумісній власності ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на земельну ділянку по АДРЕСА_1, загальною площею 0,0690 га, яка належить їй та ОСОБА_5 на підставі Державного акту № 613 514, становить 57/100.

Визначено, що розмір частки у спільній власності ОСОБА_5 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 загальною площею 0,069 га становить 43/100.

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 57/100 земельної ділянки площею 0,0690 га по АДРЕСА_1.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 0,0690 га, на якій розташований житловий будинок № 9 по вул. Толбухіна в м. Вінниці, виділивши ОСОБА_3 в користування 57/100 частини земельної ділянки, ОСОБА_5 43/100 земельної ділянки площею 0,0690 га відповідно до варіанту 2 додаток № 2 додаткової судової земельно-технічної експертизи № ОС-185 від 2 квітня 2015 року, наданої Вінницькою торгово-промисловою палатою, відповідно до якого ОСОБА_5 виділяється відповідно до 43/100 частки земельної ділянки площею 297 кв.м.; ОСОБА_3 виділяється відповідно до 57/100 частки площі земельна ділянка площею 393 кв.м.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 20 липня 2015 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_5, Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 травня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визначення розміру частки у спільному майні і виділ частки земельної ділянки та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визначення розміру частки померлої у спільній власності, визнання права власності на частку земельної ділянки, виділ у володіння і користування частки земельної ділянки, задоволено частково.

Визначено розмір частки ОСОБА_5 у спільній сумісній власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,0690 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, Державний акт серії НОМЕР_1 від 24 січня 2011 року кадастровий номер НОМЕР_2 у розмірі 1/2 частки зазначеної земельної ділянки.

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частки земельної ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, Державний акт серії НОМЕР_1 від 24 січня 2011 року кадастровий номер НОМЕР_2, що відповідає площі 0,0345 га (345 кв. м.).

Виділено у володіння і користування ОСОБА_5 і ОСОБА_3 по 1/2 частці земельної ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, Державний акт серії НОМЕР_1 від 24 січня 2011 року кадастровий номер НОМЕР_2, що відповідає площі 0,0345 га (345 кв. м.) кожному, відповідно до варіанту 2 додатку 2 до висновку судової земельно-технічної експертизи від 28 травня 2014 року № 81.

Висновок судової земельно-технічної експертизи від 28 травня 2014 року № 81 є невід'ємною частиною рішення суду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року касаційна скарга ОСОБА_3 відхилена, рішення Апеляційного суду Вінницької області від 20 липня 2015 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 5 липня 2017 року скасовано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 20 липня 2015 року, залишено в силі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 травня 2015 року.

27 грудня 2018 року боржник ОСОБА_5 подала до суду заяву про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 127/3494/14-ц, виданий 14 червня 2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області. Свої вимоги мотивувала тим, що виконавчий лист, виданий на виконання рішення суду у цій справі в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою не містить вказівки на зобов'язання та дії сторін щодо спірної земельної ділянки по АДРЕСА_1. Такий виконавчий лист, відповідно до резолютивної частини рішення суду, вказує на встановлений судом порядок користування співвласниками земельною ділянкою, з виділенням їм відповідних часток земельної ділянки з відповідними площами, та він не містить зобов'язання її особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення щодо цієї земельної ділянки. А тому відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України цей виконавчий лист не підлягає виконанню повністю, оскільки відсутній обов'язок боржника, з інших причин.

Також зазначила, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 3 грудня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні її заяви про роз'яснення рішення, встановлено, що наразі існує спір між сторонами по справі щодо порушення встановленого рішенням суду порядку користування земельною ділянкою, який може бути вирішено в порядку, передбаченому Цивільним та Земельним кодексами України щодо захисту прав фізичних осіб на землю. Такий спір ОСОБА_3 помилково намагається вирішити шляхом звернення до примусового виконання рішення суду у цій справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати і винести постанову, якою визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 127/3494/14-ц, виданий 14 червня 2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області ОСОБА_3 на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 травня 2015 року у цій справі.

Зазначила, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Стягувач ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 і залишити без змін оскаржувану ухвалу суду, оскільки ні у заяві, ні в апеляційний скарзі не зазначено жодних підстав, передбачених ч. 2 ст. 432 ЦПК України, для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 і її представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги, підтримали поданий свій відзив і просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги і залишити без змін судове рішення.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 травня 2015 року, зокрема, встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 0,0690 га, на якій розташований житловий будинок № 9 по вул. Толбухіна в м. Вінниці, виділивши ОСОБА_3 в користування 57/100 частини земельної ділянки, ОСОБА_5 - 43/100 земельної ділянки площею 0,0690 га відповідно до варіанту 2 додаток № 2 додаткової судової земельно-технічної експертизи № ОС-185 від 2 квітня 2015 року, наданої Вінницькою торгово-промисловою палатою, відповідно до якого ОСОБА_5 виділяється відповідно до 43/100 частки земельна ділянка площею 297 кв.м., ОСОБА_3 виділяється відповідно до 57/100 частки площі земельна ділянка площею 393 кв.м. (том 1 а. с. 175-180).

Рішення суду залишено без змін постановою Верховного Суду України від 5 липня 2017 року і набрало законної сили (том 3 а. с. 78-81).

На виконання такого рішення суду в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою, 14 червня 2018 року Вінницьким міським судом видано виконавчий лист № 127/3494/14-ц, де боржником зазначено ОСОБА_5, а стягувачем - ОСОБА_3 (том 3 а. с. 111).

2 листопада 2018 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області відкрито виконавче провадження ВП № 57549311 з виконання зазначеного виконавчого листа № 127/3494/14-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 14 червня 2018 року (том 3 а. с. 112).

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, визначені частиною 2 цієї статті, згідно з якою суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Звернувшись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, боржник ОСОБА_5 свої вимоги обґрунтувала, зокрема, тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 3 грудня 2018 року, якою їй відмовлено в задоволенні заяви про роз'яснення рішення суду у цій справі, встановлена відсутність у резолютивній частині рішення суду зобов'язання сторін особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення щодо спірної земельної ділянки. Враховуючи те, що виконавчий лист не містить зобов'язання її, як боржника, особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення щодо спірної земельної ділянки, такий виконавчий лист не підлягає виконанню повністю, оскільки обов'язок боржника відсутній повністю з інших причин.

Однак, наведені боржником ОСОБА_5 обставини не можуть бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки вони не свідчать про те, що виконавчий лист виданий помилково або, що обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником, а також наведені обставини не дають підстав для висновку про наявність інших причин, за яких виконавчий лист може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України в редакції 2004 року, що була чинною на час ухвалення рішення суду першої інстанції, та ст. 18 ЦПК України в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого судом, має розцінюватися, як невід'ємна частина судового розгляду.

Частиною 1 статті 431 ЦПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги ОСОБА_5 є необґрунтованими, оскільки нею не надано доказів, які в силу вимог ч. 2 ст. 432 ЦПК України могли б бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а в судовому засіданні представники ОСОБА_5 підтвердили, що заявник до даного часу користується земельною ділянкою площею 0,0345 га і не скасувала своє право власності на таку земельну ділянку, що свідчить про невиконання нею рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2015 року у справі № 127/3494/14-ц, яке набрало законної сили.

Доводи апеляційної скарги позивача є безпідставними та спростовуються вищевикладеним.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм процесуального права, в зв'язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:М.В. Матківська
Судді:Ю.Б. Войтко
В.В. Сопрун

Повний текст судового рішення складено 13 березня 2019 року