Ухвала

09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 466/198/16-ц

провадження № 61-4473св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - Львівська місцева прокуратура № 2 Львівської області, в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , про розгляд у судовому засіданні з їх участю справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права спільної часткової власності на об`єкт самочинного будівництва, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на постанову Львівського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Крайник Н. П., Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П., від 21 січня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання права спільної часткової власності на об`єкт самочинного будівництва.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова, у складі судді Глинської Д. Б., від 15 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано право спільної часткової власності на 85/100 ідеальних часток на житловий будинок під літерою «А-2» по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 Визнано право спільної часткової власності на 15/100 ідеальних часток на житловий будинок під літерою «А-2» по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 січня 2019 року апеляційну скаргу Львівської місцевої прокуратури № 2 Львівської області, подану в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 21 січня 2019 року і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Також у прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , порушує клопотання про розгляд справи за її та її представника участі.

У задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим судом касаційної інстанції, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мають повноважень встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга вказаної статті).

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбаченого, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Оскільки судом касаційної інстанції в межах касаційного провадження не проводиться встановлення обставин справи і фактів, а також не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для розгляду справи з участю позивача та її представника суд касаційної інстанції не знаходить. Повідомлення учасників справи про час і місце розгляду справи здійснено шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади.

Керуючись статтею 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , у задоволенні клопотання про розгляд справи з її та її представника участю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович