ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 609/1448/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Томчук С.В.
Провадження № 22-ц/817/841/19 Доповідач - Бершадська Г.В.
Категорія - 310020000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Ткач О. І., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника апелянтів ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2015 року (ухвалене суддею Томчук С.В., повний текст якого складено 29 грудня 2015 року) у цивільній справі № 609/1448/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулась з вказаним позовом.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабця ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилась спадщина на два житлові будинки в АДРЕСА_2 . Вона є спадкоємцем за законом, вступила в управління спадковим майном, шляхом догляду та проживання в одному з будинків, однак не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки є розбіжності у правовстановлюючих документах померлої у прізвищі - записано " ОСОБА_6 ".

Рішенням Шумського районного суду від 29 грудня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять рішення суду в частині визнання права власності за позивачкою на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_2 скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні цих вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянти зазначили, що будинок по АДРЕСА_2 мав статус колгоспного двору і вони разом з ОСОБА_5 були членами колгоспного двору та мали право на частку в ньому. Позивачка не була членом колгоспного двору, не проживала та не була зареєстрована в ньому і не була спадкоємцем частки після смерті ОСОБА_5 , яка доводиться їм матір"ю. Вони є спадкоємцями першої черги майна ОСОБА_5 , проживали з нею, здійснювали догляд за нею і фактично вступили у володіння спадковим майном. Виходячи з рівності часток усіх членів колгоспного двору вони мали право на 1/3 частку та по 1/2 частки померлої матері.

Посилаючись на те, що суд не переконався у належному статусі будинковолодіння та наявності спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину просили рішення суду в частині визнання за позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що по АДРЕСА_2 скасувати та відмовити у задоволенні цих вимог.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні представник апелянтів апеляційну скаргу підтримала та зіслалась на обставини викладені в ній.

ОСОБА_7 подала заяву у якій просить апеляційну скаргу розглядати у її відсутності.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах її доводів, заслухавши пояснення представника апелянтів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 була власником житлових будинків з господарськими будівлями у АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач є спадкоємцем майна ОСОБА_5 за законом, як онука, та прийняла у встановлений законом строк спадщину.

Колегія не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Згідно довідки виданої Матвіївською сільською радою Шумського району №226 від 04 .06.2019 року житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_2 відносився за суспільною групою до колгоспного. Членами колгоспного двору станом на 15.04.1991 року згідно з записами в погосподарських книгах були: ОСОБА_5 1913 року народження - голова колгоспного двору, син ОСОБА_3 1949 року народження та дочка ОСОБА_2 1953 року народження - члени колгоспного двору.(а.с.44). Члени колгоспного двору проживали разом з матір`ю ОСОБА_5 , вели спільне господарство та здійснили її поховання.(а.с.45)

Рішенням Шумського районного суду від 28.01.2019 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 є рідною дочкою ОСОБА_5 (а.с.46-47)

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції чинній на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Згідно із частинами першою і другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції чинній на час виникнення правовідносин) частка члена колгоспного двору в майні двору визначається, зокрема при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ) (пункт 1 частини першої); розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року № 20, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Отже житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_2 належав ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 в рівних частках - по 1/3 частині кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла і після її смерті відкрилась спадщина за законом.

Оскільки спадщина відкрилась у 1992 році тому правовідносини регулюються ЦК УРСР , який діяв на час відкриття спадщини.

Відповідно до статті 529 цього Кодексу в редакції яка діяла на час відкриття спадщини при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 549 вказаного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємцем майна своєї бабці ОСОБА_5 за законом та прийняла спадщину.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 23 вересня 1992 року ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її матір`ю є ОСОБА_2 тобто вона народилась після смерті спадкодавця.

Отже спадкоємцями майна померлої ОСОБА_5 є її діти, апелянти у справі, які проживали з нею у спірному будинковолодінні та прийняли у встановлений законом строк спадщину, а тому за наявності спадкоємців першої черги, зокрема ОСОБА_2 позивач не може спадкувати майно бабці ОСОБА_5 .

Суд першої інстанції не з`ясував до якої суспільної групи відносився двір спадкодавця ОСОБА_5 , хто були членами цього двору станом на 15 квітня 1991 року та що ОСОБА_4 не входить до числа спадкоємців за законом за наявності спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, в тому числі і її матері ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевий суд постановляючи рішення у справі не з`ясував всіх обставин справи та постановив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду та ухвалення у справі нового рішення, яким у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи те, що є спадкоємці першої черги за законом, які прийняли спадщину колегія суддів вважає, що рішення суду слід скасувати і щодо визнання за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок з надвірними будівлями що знаходиться по АДРЕСА_2 , оскільки позивач не входить до числа спадкоємців.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 1125,91 грн сплаченого судового збору

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої в с.Матвіївці Шумського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої в с.Матвіївці Шумського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_3 ) 1125, 91 грн сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2019 року.

Головуючий Бершадська Г.В.

Судді: Ткач О.І.

Ходоровський М.В.