Справа №293/410/19
Провадження № 2/293/343/2019
УХВАЛА

11 березня 2019 року смт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Васильчук С.Ф. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до Високівської гімназії Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування наказу про внесення змін до штатного розпису . Одночасно з позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення наказу директора Високівської гімназії №2 від 02.01.2019 року «Про внесення змін до штатного розпису гімназії» до набрання судовим рішенням законної сили. В обґрунтування заяви вказала, що прийнятий відповідачем наказ №2 від 02.01.2019 року «Про внесення змін до штатного розпису гімназії», який є предметом спору між сторонами, та при прийнятті даного наказу відповідачем порушено чинне законодавство та трудові права позивача, а саме скорочення штату Високівської гімназії не були викликані жодними змінами в організації праці установи, директором гімназії не було прийнято та надано позивачу для ознайомлення наказ про зміни в організації праці та скорочення штату; скорочення штату стосувалось персонально позивача, а не штатної одиниці «заступник директора», керівництвом гімназії було порушено порядок ознайомлення її з наказом про зміни штатного розкладу. Такі дії відповідача по відношенню до неї містять ознаки непрямої дискримінації згідно положень ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», а також те, що у разі не вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконання наказу Високівської гімназії №2 від 02.01.2019 року «Про внесення змін до штатного розпису гімназії», може призвести до реального порушення прав позивача, оскільки компенсація втраченого заробітку внаслідок дії цього наказу буде неможлива. Крім того, позивач в заяві як на підставу задоволення заяви про забезпечення позову звертає увагу на те, що позов її має високу ймовірність задоволення. Таким чином, вважає обраний нею вид забезпечення позову обґрунтованим, достатнім та таким, що відповідає обсягу позовних вимог.

Вивчивши заяву, враховуючи підстави і предмет позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Так, згідно ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч.1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7, 10 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності до п. 5 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 р встановлено, що у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, враховуючи наведені обставини, вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, а також те, що в разі зупинення дії наказу будуть порушені трудові права іншої особи та судом наперед буде надано правову оцінку оспорюваному наказу, без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, позивач не довів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Обгрунтовуючи заяву позивач зазначила, що внаслідок дії наказу компенсація втраченого заробітку буде неможлива та те, що поданий нею позов вочевидь буде задоволено, в той час як забезпечення позову здійснюється лише з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 149, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Головуючий- суддя: С.Ф. Васильчук

Копія: вірно

Суддя: