У Х В А Л А

06 березня 2019 року

м. Київ

справа №306/1371/18

провадження № 61-4152ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу Кредитної спілки «Хосен» на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2018 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 24 січня 2019 року в справі за позовом Кредитної спілки «Хосен» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2018 року Кредитна спілка «Хосен» (далі - КС «Хосен») звернулася з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 9 244,31 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору про споживчий кредит №211*30 від 27 грудня 2017 року відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 24000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік, строком на 36 місяців від дати отримання кредиту.

Відповідно до п.4.1 Договору кредиту зобов'язання позичальника щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечується договорами поруки, укладеними між КС «Хосен» та поручителем ОСОБА_2 від 27 грудня 2017 року за № 318; між КС «Хосен» та ОСОБА_3 від 27 грудня 2017 року за №319; між КС «Хосен» та ОСОБА_4 від 27 грудня 2017 року за №320.

Згідно з п.3.5 Договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід'ємною частиною цього договору (Додаток №1 до кредитного договору №211*30 від 27 грудня 2017 року).

Посилаючись на те, що відповідачка своїх зобов'язань за договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 27 червня 2018 року у неї виникла заборгованість в сумі 9 244,31 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 4 000,02 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 3 244,28 грн., а також 2 000,01 грн. штрафу відповідно до п.7.3 Договору.

У зв'язку з чим позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь КС «Хосен» 9 244,31 грн., стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КС «Хосен» 9 244,31 грн., стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь КС «Хосен» 9 244,31 грн., стягнути з солідарних відповідачів в рівних частинах на користь КС «Хосен» сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1 700,00 грн.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2018 року, залишене без зміни постановою апеляційного суду Закарпатської області від 24 січня 2019 року, у задоволенні позову КС «Хосен» - відмовлено.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновком якими погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідачка ОСОБА_1 в добровільному порядку, тобто до ухвалення рішення, погасила заборгованість по кредиту в розмірі 7250, 00 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 4000, 02 грн., заборгованості по процентами за користування кредитом в сумі 3244,28 грн. Так як, позивачка погасила заборгованість по кредитному договору, то відповідно до умов п. 7.4 Договору про споживчий кредит штраф в розмірі 2000,1 грн. не застосовується.

22 лютого 2019 року КС «Хосен» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2018 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 24 січня 2019 року, в якій просить скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Кредитної спілки «Хосен» в частині стягнення штрафу у розмірі 2 000,01 грн. задовольнити в повному обсязі та стягнути з солідарних відповідачів в рівних частинах на користь спілки сплачений судовий збір 1762,00 грн. Вказує на те, що штраф у розмірі 50% від основної суми заборгованості по кредиту (4 000,02 грн.) передбачено п.7.4 Договору про споживчий кредит, а тому суд першої та апеляційної інстанції безпідставно відмовив у задоволенні цієї вимоги та у стягненні судових витрат.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження).

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За встановленими судами обставинами справи та визначеними правовідносинами, які випливають з договору споживчого кредиту, правове регулювання та застосування норм матеріального права не представляє складності.

Суди ухвалювали рішення відповідно до усталеної судової практики, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції (частина перша статті 400 ЦПК України). Таким чином, за встановленими фактичними обставинами, справи та правовідносинами; правовим регулювання спору, справа не представляє значної складності, не належить до виключень із категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

За таких обставин справа як така, що не представляє значної складності, є малозначною.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

У цій справі обставин, передбачених частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389 та частиною першою статі 411 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Кредитної спілки «Хосен» на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2018 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 24 січня 2019 рокувідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко