Справа № 419/2053/18
Провадження № 2-о/419/3/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Мартинюка В. Б.,

за участю: секретаря - Московченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту який має юридичне значення, а саме спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та знаходження на утримані у ОСОБА_2 на день смерті останнього, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою зазначивши, що з 03.11.1978 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 та проживали однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1. 04.12.2014 року вона разом з чоловіком була вимушена виїхати з тимчасово окупованої території до м. Старобільськ, Луганської області, де зареєструвались, як переміщені особи з тимчасово окупованої території України за адресою: АДРЕСА_2 та продовжили проживати у шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_3 під час знаходження в гостях у своїх родичів чоловік помер. До моменту смерті чоловіка вона перебувала на його утриманні у зв'язку з своєю мінімальною пенсією та не змогою платити за оренду найманого житла, за комунальні платежі, придбання продуктів харчування.

Заявник у судове засідання не з'явилась надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Зацікавлена особа, а саме представник Старобільського об'єднання управління ПФ України у Луганській області у судове засідання не прибув, про причину неявки суд не повідомив, хоча був належними чином сповіщений про час та місце судового засідання.

Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 03.11.1978 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 4). Проживали однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією домової книги (а.с. 9 - 12).

04.12.2014 року вона разом з чоловіком була вимушена виїхати з тимчасово окупованої території до м. Старобільськ, де зареєструвались, як переміщені особи з тимчасово окупованої території України за адресою: АДРЕСА_2 та продовжили проживати у шлюбних відносинах (а.с. 5, 6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 під час знаходження в гостях у своїх родичів чоловік помер (а.с. 7). До моменту смерті чоловіка вона перебувала на його утриманні у зв'язку з своєю мінімальною пенсією та не змогою платити за оренду найманого житла, за комунальні платежі, придбання продуктів харчування.

Статтею 3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Стаття 2 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пленум Верховного Суду України в пункті 8 Постанови від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Таким чином, оцінюючи наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позивач перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, а ч. 2 цієї статі передбачає можливість суду встановити також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З врахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що встановлення даних фактів має для позивача юридичне значення, так як дозволяє йому реалізувати свої права, суд вважає, що її заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, спільно мешкали за однією адресою, ОСОБА_1 досягла пенсійного віку, отримувала невелику пенсію та перебувала на утриманні ОСОБА_2, але в наслідок тимчасової окупації території України, відсутності легітимних органів в м. Свердловськ Луганської області з 2014 року, не може отримати документ, який би засвідчив факт проживання однією сім'єю та перебування на утриманні чоловіка.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 293, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання з чоловіком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та знаходження на утриманні на день смерті останнього за однією адресою: АДРЕСА_2 задовольнити повністю.

Встановити факт про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 04.12.2014 року і до дня смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживав разом з своєю дружиною ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2.

Встановити факт про те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 04.12.2014 року і до його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий В. Б. Мартинюк