233 № 233/143/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2019 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,
Звернувшись до суду з позовом ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь та на її утримання у звязку із навчанням аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи із дня подання позову до суду та до досягнення нею двадцятитрирічного віку.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послалась на те, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.10.2012 року в цивільній справі № 0527/5720/2012 її батько відповідач ОСОБА_2 позбавлений батьківських прав щодо неї. Рішенням виконкому Костянтинівської міської ради від 21.11.2012 року № 618 їй було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Її мати ОСОБА_3 померла 08.03.2013 року.
З 01.09.2016 року вона навчається в вищому навчальному закладі першого рівня акредитації - КЗ «Костянтинівський медичний коледж» за спеціальністю «Медсестринство». В звязку із набуттям спеціальності та відсутності досвіду, вона наразі не має можливості працевлаштуватись.
Її дохід складає стипендія та державна соціальна допомога. Однак, вона змушена орендувати житло, оскільки не має власної жилої площі, і оренда плата є значною щомісячною витратою для неї.
Крім того, навчання потребує додаткових витрат, які вона не в змозі забезпечити самостійно, з огляду на вищенаведене, а також у звязку із необхідністю забезпечувати елементарні потреби життєдіяльності: харчування, одяг, сплата комунальних послуг тощо.
Її батько мешкає в місті Костянтинівка, що відомо їй зі слів знайомих, проте жодної допомоги їй не надавав і не надає по теперішній час, спілкуватись з нею також не намагається. Домовленості між нею та відповідачем відносно його участі у її утриманні не досягнуто.
Відповідач має можливість надати їй матеріальну допомогу, оскільки їй відомо про те, що він має постійну роботу. Проте, детальною інформацією щодо матеріального стану відповідача вона не володіє.
Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про повне підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність.
Оскільки відповідач ОСОБА_2, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, в позивач не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи, судом 12.03.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши всі обставини про справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.
Частиною 1 статті 199 СК України встановлено, що, якщо повнолітня дочка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані її утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Таким чином, обовязок батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження нею навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ч.2. ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, якій на момент розгляду справи виповнилось 18 років, навчається на денному відділенні КЗ «Костянтинівський медичний коледж», не має можливості працювати, а тому потребує матеріальної допомоги.
Згідно з довідкою Комунального закладу «Костянтинівський медичний коледж» № 892 від 01.11.2018 року термін навчання ОСОБА_1 закінчується 30 червня 2020 року (а.с.6).
Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 0527/5720/2012 позбавлено батьківських прав ОСОБА_4, ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_1. Рішення суду набрало законної сили 13 жовтня 2012 року (а.с.5).
Рішенням Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 21.11.2012 року за № 618 малолітній ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.4).

08 березня 2013 року мати позивача ОСОБА_3 померла, про що матеріали справи містять копію свідоцтва про смерть серії І-НО № 683528 від 11.03.2013 року (а.с.7).

Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 СК України.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України (ч.1). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2).

Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує стан здоровя та матеріальне положення відповідача, який в силу свого віку є працездатним та за твердженням позивача має постійне місце роботи, що ним не спростовано,

та вважає можливим визначити розмір аліментів відповідно до ст. 200 СК України у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., щомісячно.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову (ч.1).

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 10 січня 2019 року, тож з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті аліменти у відповідності до ч.1 ст. 191 СК України з 10 січня 2019 року.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 199, 200 СК України, ст. ст. 141,263-265,280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка продовжує навчання, щомісячно, починаючи з 10 січня 2019 року до закінчення або припинення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, тобто 27.10.2023 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 768 ( сімсот шістдесят вісім ) грн. 40 коп. на рахунок для зарахування до державного бюджету надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір (стягувач Державна судова адміністрація України): отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Повний текст рішення складено 12 березня 2019 року.

Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має прав на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.В.Каліуш