Справа №295/8769/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

секретаря с/з Поліщук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Богунського районного суду міста Житомира перебуває указана цивільна справа про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів.

10.10.2019 року гр. ОСОБА_1 через канцелярію суду подану заяву про забезпечення позову, в якій відповідач просить вжити заходів забезпечення позов шляхом заборони Публічному акціонерному товариству "Укрсоцбанк" проводити будь-які реєстраційні дії в позасудовому порядку для звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок АДРЕСА_1 літ « АДРЕСА_2 , загальною площею 168,2 кв.м., житловою площею 75,5 кв.м., гараж з погребом літ «Б», сарай літ «В», огорожа 1-2, земельну ділянку площею 725 кв.м за цією ж адресою на суму 342 102 грн. 51 коп. шляхом набуття права власності на предмет іпотеки для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" по кредитному договору №28С/1 від 16.12.2011 р. до розгляду справи № 295/4839/18 по суті.

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті четвертому постанови від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України роз`яснив судам, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення цивільної справи, визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, а також можливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд вважає, що наведені гр. ОСОБА_1 у заяві обґрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову у вигляді заборони банку вчиняти реєстраційні дії в позасудовому порядку для звернення стягнення на предмет іпотеки є невмотивованими та безпідставними. Зміст заяви взагалі не містить аргументів на користь необхідності забезпечення позову в контексті вимог ч. 2 ст. 149 ЦК України. Фактично вся мотивувальна частина заяви складається з одного речення, у якому йдеться про наявність якогось причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Окремо судом звернуто увагу на ту обставину, що відповідач просить вжити заходи забезпечення позову з метою позбавлення права позивача вчиняти дії в позасудовому порядку для звернення стягнення на предмет іпотеки, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

З даного приводу судом приймається до уваги усталена практика Великої Палати Верховного Суду про застосування судового та позасудового способів звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, у постанові від 29 травня 2019 року по справі № 310/11024/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що частина друга статті 36 Закону, яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону, способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса».

З наявної в матеріалах справи копії Іпотечного договору №281СІ1/заст від 16.12.2011 слідує, що сторони передбачили як судовий, так і позасудовий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя (п. 4.5 Іпотечного договору). Таким чином звернення ПАТ «Укрсоцбанк» до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів не позбавляє права останнього застосувати паралельно позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки у пункті 4.5 Іпотечного договору сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Отже вжиття заходу забезпечення позов шляхом заборони ПАТ "Укрсоцбанк" проводити будь-які реєстраційні дії в позасудовому порядку для звернення стягнення на предмет іпотеки порушить законні права банку на задоволення вимог іпотекодержателя.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.В. Кузнєцов