Справа № 278/252/19
Провадження №2/278/478/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І.В. розглянувши в м.Житомирі в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на своє утримання, -

В С Т А Н О В И В :

31 січня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини та на її утримання, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 06 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.

Позивач отримала ухвалу про відкриття провадження у справі 13 лютого 2019 року, що підтверджується матеріалами справи.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Відзив від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 24 червня 2016 року (а.с.3).

ОСОБА_3 народився 08 жовтня 2016 року, в свідоцтві про народження якого батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.3).

Відповідно до довідки Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №163 від 22 січня 2019 року вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 (а.с.4).

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 Сімейного кодексу України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наявність порушення відповідачем своїх обовязків, як батька, утримувати свою неповнолітню дитину, який потребує матеріальної допомоги, що є підставою для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, суд вважає доведеним той факт, що малолітня дитина - проживає разом із позивачем, між сторонами не досягнуто домовленостей щодо розміру матеріальної допомоги, яку має надавати відповідач на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку, тому у сукупності наведених обставин з урахуванням положень ст.84 Сімейного кодексу України є підстави для стягнення аліментів на утримання дружини.

Суд вважає, що позивачем правомірно пред'явлено позов до відповідача з вимогою про стягнення коштів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, про те суд дану позовну вимогу задовольняє частково в розмірі 1000 гривень, оскільки позивачем не надано доказів про дохід відповідача, а тому суд не може встановити матеріальне становище останнього, наявність інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на його утриманні, окрім того суд бере до уваги те, що з 01 січня 2019 року КМ України встановлений розмір мінімальної заробітної плати - 4173 гривні, а стягнення аліментів не має призводити до скрутного становища платника.

Частиною 1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 191, 185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 82, 258-259, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 по 2500 гривень щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 31 січня 2019 року.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1) аліменти на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, починаючи з 31 січня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3) в дохід держави судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідолмлення (виклик) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. В. Зубчук