Справа № 661/5070/18
Провадження № 2/661/135/19
04 березня 2019 року
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:
головуючої судді: Бойко М.Є.,
за участю секретаря: Ковальчук А.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в м. Нова Каховка, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Новокаховської міської ради Херсонської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказав, що на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2003 року він є власником будинку №37, по вул. Комарова, в с.Райське Новокаховської міської ради Херсонської області. Згідно довідки, виданої сільським головою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, у зазначеному будинку зареєстровані: позивач, його донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та знайома - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зі своєю донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Разом з тим, як зазначив позивач у своїй заяві, ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає вже понад пять років, у спірному будинку не буває, ним не цікавиться, особисті її речі в ньому відсутні, але скасувати свою реєстрацію в цьому житловому приміщенні у добровільному порядку відповідачка відмовляється, що тягне за собою для позивача понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг та суттєво обмежує його права як власника на розпорядження своїм майном, а тому останній змушений звернутись до суду із даним позовом.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на їх задоволенні наполягав з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог-органу опіки та піклування Новокаховської міської ради Херсонської області ОСОБА_5, до суду надійшла письмова заява, в якій остання просить суд розглядати справу у її відсутність, проти його задоволення не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем реєстрації повідомлялась належним чином - відповідно до ст. 128 ЦПК України, в тому числі і через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України; про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без її участі на адресу суду не надсилала. При цьому слід зазначити, що на адресу відповідачки було направлено копію ухвали про відкриття провадження, в якій встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, однак, до даного часу такого відзиву суду не надано.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання слід проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно зі ст. 33 Конституції України вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти і користуватись своєю власністю; право власності є непорушним.
Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника житлового будинку /квартири/ визначені у ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають його права використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу ВАР№087793 від 18.09.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстраційний №7358, позивач ОСОБА_1 є власником будинку №37, який розташований за адресою: Херсонська область, Новокаховська міська рада, с.Райське, вул.Комарова.
Згідно довідки №798 від 09.11.2018 року, виданої сільським головою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, у зазначеному будинку також зареєстровані члени родини позивача: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зі своєю донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснив, що відповідачка є колишньою співмешканкою позивача, вони мають спільну доньку, але з 2014 року ОСОБА_2 виїхала з дітьми на постійне проживання до своїх батьків. З того часу він відповідачку у будинку №37, який розташований за адресою: Херсонська область, Новокаховська міська рада, с.Райське, вул.Комарова, жодного разу не бачив.
Свідок ОСОБА_8, який є хрещеним батьком доньки відповідачки ОСОБА_4, також суду пояснив, що в будинку, який належить ОСОБА_1, ОСОБА_2 не проживає приблизно 5-7 років. Вона забрала свої речі та переїхала жити до своїх батьків, а надалі, як він чув, знову змінила своє місце проживання й де вона проживає на даний час невідомо.
У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм приміщенням.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція ВСУ, згідно з постановою від 16.11.2016 року №6-709цс16).
Відповідно до ст.64 ЖК України, до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідачка ОСОБА_2 не є членом сімї власника, разом з чим не проживають більше 5 років, спільне господарство не ведуть, але в добровільному порядку скасувати свою реєстрацію у будинку, який на правах власника належить позивачу, відмовляється.
За таких обставин та, відповідно до положень ст. 391 ЦПК України, ОСОБА_1, як власник житла, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження майном.
Жодних належних та допустимих доказів на спростування вимог позову відповідачка суду не надала.
Отже, з огляду на всі встановлені судом обставини, зважаючи також на відсутність заперечень відповідачки та ненадання нею доказів щодо відсутності за місцем реєстрації з поважних причин, суд вважає, що останню слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком №37, по вул.Комарова, у с.Райське, Новокаховської міської ради, Херсонська область, задовольнивши таким чином вимоги позивачу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 259, 263, 265, 273 280-282, 289, 391 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Новокаховської міської ради Херсонської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком №37, що розташований по вул. Комарова, в с.Райському, м.Нова Каховка, Херсонської області.
Повний текст рішення складено 07 березня 2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя М. Є. Бойко