22-ц/804/693/19

Головуючий в 1 інстанції Шатілова Л.Г.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Принцевської В.П.,

суддів Зайцевої С.А., Мироненко І.П.

секретар Тулянкіна М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину будинку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що після смерті його батьків ОСОБА_3, померлого 16.02.2013 року, та ОСОБА_4, померлої 21.02.2015 року, відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, яке розташовано за адресою: вул. Берегова (Атласна), буд. 25 м. Маріуполь Донецька область, яке складається з: житлових будинків Е-1, А-1, Б-1; сіней е, а, б; тамбуру а-1, гаражу В; сараю Г, вбиральні Д, паркану № 1, мощення І, загальною площею 163,1 кв. м. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батьків є він та його брат відповідач. Він звернувся до нотаріуса з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків на 1/2 частину вищевказаного домоволодіння, однак постановами приватного нотаріуса ОСОБА_5 № 606/02-31 від 11.08.2016 року та № 607/02-31 від 11.08.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 16.02.2013 року, та ОСОБА_4, померлої 21.02.2015 року, у звязку з відсутністю у спадкоємців документів, оформлених відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність майна спадкодавцям. Він не має змоги оформити право власності на частину спадкового майна іншим чином, а тому за захистом своїх прав та законних інтересів був змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просив суд визнати за ним право власності на ? частину вищевказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

З даним рішенням не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Він посилається на те, що суд не повно зясував обставини справи та ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Відповідач і його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним відмовити в задоволенні апеляційної скарги і залишити без змін рішення суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач та відповідач, як діти спадкодавців, відносяться до першої черги спадкоємців за законом.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно дост. 16 Цивільного кодексу Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права.

Статтею 1218 ЦК Українивстановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Судом правильно встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 922347 від 04.04.2016 року, виданого повторно, ОСОБА_3, помер 16.02.2013 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 920463 від 01.09.2015 року, виданого повторно, ОСОБА_4, померла 21.02.2015 року.

20.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Берегова, будинок №25, після смерті батька - ОСОБА_3, померлого 16.02.2013 року та того ж дня з аналогічною заявоюпісля смерті матері - ОСОБА_3, померлої 21.02.2015 року. На вищевказані заяви позивача нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5А були винесені постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії.

Позивач є спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину.

Згідно інвентаризаційної справи рік забудови будинку №25 літ.-А по вул. Берегова в м. Маріуполі - 1953р., де проживав ОСОБА_3, а в житловому будинку літ. Б рік забудови якого -1966 р.- проживала ОСОБА_4

Згідно з вимогами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наданої МКП «Маріупольське БТІ» відповіді вбачається, що земельна ділянка за адресою: м. Маріуполь, вул. Берегова, 25 надавалася батьку позивача - ОСОБА_3 , згідно протоколу №13 від 16.05.1957 р. виконкому Маріупольської міської ради.

Але позивачем не надано суду протоколу №13 від 16.05.1957р., а з відповіді МКП «Маріупольське БТІ» не вбачається в якому розмірі надавалася земельна ділянка та з якою метою, документів про введення будинку в експлуатацію спадкодавці не мали, державну реєстрацію домоволодіння не проводили та правовстановлюючі документи не отримували.

Суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у встановленому законом порядку не отримували в користування земельну ділянку по вул. Берегова, 25 в м. Маріуполі для здійснення будівництва, що є перешкодою для оформлення спадкових прав позивачем.

Апеляційний суд вважає, що суд повно і всебічно дослідив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 травня 2017 року залишити без змін.

На підставі вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача необхідно стягнути у відшкодування судових витрат на правову допомогу 2000 грн., що підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги, актом виконаних робіт та квитанцією.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в відшкодування судових витрат на правову допомогу 2000 грн. (дві тисячі грн.)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді

Повний текст постанови виготовлено 14 березня 2019 року.

Суддя