Постанова

Іменем України

07 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 612/403/16-ц

провадження № 61-7473св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Дослідне сільськогосподарське підприємство «БВ»,

відповідачі: Селянське (фермерське) господарство «Костюченка Миколи Івановича», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Дослідне сільськогосподарське підприємство «БВ» на ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2017 року у складі судді Лобановської С. М. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Кіся П. В., Кружиліної О. А., Хорошевського О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю Дослідне сільськогосподарське підприємство «БВ» (далі - ТОВ ДСП «БВ») звернулося до суду з позовом до селянського (фермерського) господарства « Костюченка Миколи Івановича » (далі - СФГ «Костюченка Миколи Івановича »), ОСОБА_116 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ,

ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 ,

ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 ,

ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_95 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 ,

ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 ,

ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 ,

ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 ,

ОСОБА_78 , ОСОБА_117 , ОСОБА_80 , ОСОБА_118 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 ,

ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_88 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 ,

ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 ,

ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 про визнання недійсними договорів оренди землі та визнання права власності на врожай соняшника 2016 року.

Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 28 вересня

2017 року позов залишено без розгляду. Роз`яснено позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Постановляючи ухвалу про залишення позову ТОВ ДСП «БВ» без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що представники позивача ТОВ ДСП «БВ», будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилися, з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності до суду не звертались, а отже є підстави для залишення позову без розгляду незалежно від поважності причин неявки позивача.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ ДСП «БВ» відхилено, ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2017 року залишено без змін.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з відсутності підстав для її скасування, оскільки позивач та його представник був повідомлений належним про час та місце розгляду справи 30 серпня 2017 року та

28 вересня 2017 року. Крім того, згідно з рекомендованим повідомленням судова повістка про явку в судове засідання на 9 год. 00 хв. 28 вересня 2017 року направлена на ім`я директора ТОВ ДСГП «БВ» Блошко В. М. за вказаною ним адресою, вручена адресату 04 вересня 2017 року, тобто за три тижні до призначеного судом засідання та до закінчення строку дії довіреності ОСОБА_120 на представництво інтересів товариства.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги та інших учасників справи

У січні 2018 року ТОВ ДСП «БВ» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року, у якій просить скасувати зазначені судові рішення, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Зазначав, що суди дійшли помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду, не звернули увагу на те, що 30 серпня 2017 року представник ТОВ ДСП «БВ» ОСОБА_120 не був присутній у судовому засіданні з поважних причин, у зв`язку з перебуванням в цей час у відпустці за кордоном, при цьому керівнику товариства не було відомо про відсутність такої можливості у представника. У наступне судове засідання, призначене на 28 вересня 2017 року, ОСОБА_120 не з`явився у зв`язку з тим, що у нього закінчився строк дії довіреності, однак довірителя про це він не попередив. Керівник товариства в судове засідання не міг з`явитися через загрозу небезпеки його здоров`ю і життю у зв`язку з існуванням відомостей про планування замаху співробітником поліції ОСОБА_121 , який, ймовірно, здійснює керівництво СФГ « Костюченка Миколи Івановича ». Крім того,

27 вересня 2017 року він надіслав до суду електронною поштою заяву про перенесення призначеного на 28 вересня 2017 року судового засідання та про неможливість явки з поважних причин, якими він вважає закінчення строку дії довіреності ОСОБА_120 та намір укласти угоду з іншим фахівцем у галузі права на надання правової допомоги.

У червні 2018 року СФГ «Костюченка Миколи Івановича» подало відзив на касаційну скаргу, у якій зазначило про відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки вони є законними та обґрунтованими, постановленні з дотриманням вимог процесуального права. Доводи касаційної скарги про те, що позивач був позбавлений можливості бути присутнім в судових засіданнях, а його представник не був присутнім у судовому засідання 30 серпня 2017 року у зв`язку із перебуванням за кордом, а на час судового засідання 27 вересня 2017 року у представника закінчився строк дії довіреності, є необґрунтованими та безпідставними, а дії позивача свідчать про зловживання ним процесуальними правами та навмисне затягування строків розгляду справи.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ ДСП «БВ» на ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року, витребувано цивільну справу та надано строк на подання відзивів на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, аоскаржувані ухвали - без змін, оскільки їх постановлено з додержанням норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що в порядку забезпечення належного повідомлення сторін та їх представників про час та місце судових засідань судом залучено до матеріалів справи заяви представника позивача за довіреністю зі строком дії

до 15 вересня 2017 року ОСОБА_120 , відповідача СФГ «Костюченко М. Г.» і представника відповідача ОСОБА_122 (а. с.152, 158 т. 25, а. с. 21 т. 26 відповідно).

Усудове засідання, призначене на 09 год. 00 хв. 30 серпня 2017 року представник позивача ОСОБА_120 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку смс повідомлення (а. с. 136 т. 29), та його заявою про відкладення розгляду справи (а. с. 2 т. 30).

Відповідно до зворотного повідомлення поштового відправлення директор

ТОВ ДСП «БВ» Блошко В. М . також був повідомлений про час та місце розгляду справи 30 серпня 2017 року. Судова повістка ним отримана 31 липня 2017 року

(а. с. 165 т. 29).

У судове засідання, призначене на 09 год. 00 хв. 28 вересня 2017 року, представник позивача ОСОБА_120 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку смс повідомлення(а. с. 23 т. 30).

Відповідно до зворотного повідомлення поштового відправлення директор

ТОВ ДСП «БВ» Блошко В. М . також був повідомлений про час та місце розгляду справи 28 вересня 2017 року. Судова повістка отримана ним 04 вересня 2017 року

(а. с. 54 т.30).

Заяви про розгляд справи за його відсутності від позивача та його представника не надходило.

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до частини п`ятої статті 76 ЦПК України 2004 року вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до статті 169 ЦПК України 2004 року суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки у судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Суд відкладає розгляд справи в разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача у судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. У разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Системний аналіз вищевказаних норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України 2004 року суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України 2004 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками, і зобов`язана здійснювати їх добросовісно, відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених статтями 27, 29 цього Кодексу в указаній вище редакції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Залишаючи без розгляду позовну заяву ТОВ ДСП «БВ», суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, правильно застосувавши положення

статті 169, пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року, зробив обґрунтований висновок, що позивач та його представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду справи, повторно не з`явилися у таке судове засідання та від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку з чим суд надав правильну оцінку повторній, другій поспіль, неявці належним чином повідомленого позивача як зловживання ним своїми процесуальними правами. При цьому, закон надає право суду залишати позов без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання незалежно від причин його неявки, наявності чи відсутності поважних причин для такого.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про залишення позову без розгляду оскільки неявка позивача (його представника) у судове засідання, призначене на 28 вересня 2017 року, є повторною, про судові засідання, призначені на 30 серпня та 28 вересня 2017 року, позивача та його представника було повідомлено завчасно та належним чином.

Аргументи касаційної скарги про те, що позивачу не було відомо про те, що його представник не був присутнім в судовому засіданні, призначеному на 30 серпня

2017 року, та про закінчення строку дії довіреності станом на 28 вересня 2017 року є безпідставними, оскільки, як правильно зазначено судами, позивачем у справі є юридична особа, яка на свій розсуд обирає особу, якій довіряє представляти її інтереси в суді, визначає строк дії довіреності та зобов`язана контролювати строк її дії та забезпечувати явку представника в судові засідання.

Інші доводи касаційної скарги аналогічні доводам апеляційної скарги та були предметом дослідження судом апеляційної інстанції і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом дотримано норми процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані ухвали суду першої та апеляційної інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 401, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Дослідне сільськогосподарське підприємство «БВ» залишити без задоволення.

Ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик