15 жовтня 2019 року Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Савицькій М.В., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -
15 серпня 2019 року до суду звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів в сумі 1500 грн. щомісячно на її утримання до досягнення сином, трьох років, а також на утримання сина в розмірі 1500 грн., з індексацією, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, на підставі ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2019 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду по суті.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 01 вересня 2016 року уклали шлюб. Від шлюбу подружжя мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою. Відповідач мешкає окремо, офіційно не працює, ніякої матеріальної допомоги їм не надає, ухиляється від обов`язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Позивач не працює, оскільки доглядає за дитиною. Таким чином ОСОБА_1 просить стягнути аліменти на її утримання щомісячно в розмірі 1500 грн., починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною трьохрічного віку, а саме до - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн. з індексаціює відповідно до закону, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову, тобто з 15 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття
Позивач в своєму позові також зазначила, що аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає.
В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, від позивача на адресу суду 15.10.2019 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, долучити до справи довідку з дитячої поліклініки, вказує, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не надавав, таким чином суд розглядає справу за його відсутності.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно з правилами ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 01.09.2016 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області зареєстровано шлюб. актовий запис №784.(а.с. 6)
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25 квітня 2017 року подружжя має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де відповідач вказаний батьком, а позивачка матір`ю. (а.с. 11)
Також судом досліджено надану позивачем довідку від 07.09.2019, видану в.о. головного лікаря КНП «Міська дитяча поліклініка №23» Харківської міської ради, про те, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в поліклініці з народження, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , після досягнення дитиною 1 року питаннями виховання та догляду хлопчика займається мати.(а.с. 31)
Як вбачається з позовної заяви та довідки з дитячої поліклініки, дитина мешкає з позивачкою, і відповідачем ця обставина не спростована.
Малолітній ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 та знаходиться на її утриманні, що також не оспорюється учасниками судового розгляду та підтверджено довідкою з місця проживання (а.с. 15). Позивач зазначає, що ніде не працює, оскільки доглядає дитину, отримує державну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку.
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України).
Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.
Як визначено ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів.
При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів та позовних вимог, суд виходить з того, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батько дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина має і у разі розірвання шлюбу.
Визначаючи розмір утримання на дружину в сумі 1500 грн., суд враховує розмір прожиткового мінімуму в Україні на час розгляду справи на дитину до 6 років в 2019 році (1699 грн.), прожитковий мінімум в Україні в 2019 році для працездатних осіб (2007 грн.), а також потреби матері і можливість батька дитини надавати в даному розмірі таку допомогу.
Враховуючи обставини, передбачені ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, встановлений мінімальний гарантований та рекомендований розмір аліментів на одну дитину (ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України), розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд вважає за можливе позовні вимоги щодо стягнення аліментів задовольнити, стягнувши з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн. з індексацією, відповідно до закону, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти в розмірі 1500 грн. на місяць на її утримання, починаючи з 15.08.2019 і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Таким чином, дослідивши всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню саме в такому розмірі, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, і саме такий розмір суд вважає достатнім та обґрунтованим при вирішенні даного питання.
Також, суд зазначає, що у разі зміни місця проживання дитини, або матеріального становища батьків, або інших обставин,що мають істотне значення, сторони не позбавлені можливості звернутись до суду з вимогами про зміну розміру аліментів, або їх скасування.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору, дві позовні вимоги майнового характеру задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1536,80 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 133,137, 141, 258, 263,265 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн. з індексацією, відповідно до закону, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) щомісячно, починаючи з 15 серпня 2019 року до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти на її утримання щомісячно в розмірі 1500 грн., починаючи з 15 серпня 2019 року і до досягнення дитиною трьохрічного віку, а саме до - ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1536,80 грн.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя : Я.В. Губська