Справа № 752/6040/18
Провадження № 2/752/1435/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22.03.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Якушко Т.А, Закаблуківської О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
В ході підготовчого провадження представником позивача подана заява про відмову від позову в частині позовних вимог до ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС», в зв`язку з чим провадження було закрито судом в цій частині.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.02.2017 р. о 09 год. 30 хв в м.Одес по вул..Затонського,32, відбулась дорожньо-траснпортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi" д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , та автомобілем «Opel» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2
Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 13.04.2017 р. ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.
На час настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Opel» д.н. НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС».
За послуги з проведення оцінки та оформлення звіту позивачем було сплачено ТОВ «Клевер Експерт» 1200 гривень.
Оскільки, в силу положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума франшизи та втрата товарної вартості автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не відшкодовується Страховиком, зазначені суми відповідно до положень ст.1188 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 .
Крім того, з ОСОБА_2 позивач просить стягнути витрати, які він поніс на складання Звіту з оцінки вартості матеріальної шкоди, а також витрати, понесені на отримання правничої допомоги.
При поданні заяви про відмову від позову, позивач зазначив, що ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» була виплачена інша частина страхового відшкодування в добровільному порядку.
Представником позивача подана заява про розгляд справи у його відсутність та надана згода на ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся у спосіб, передбачений ст. 128 ЦПК України.
На підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд, за загодою позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07.02.2017 р. о 09 год. 30 хв в м.Одес по вул..Затонського, 32, відбулась дорожньо-траснпортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi» д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , та автомобілем «Opel» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2
Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 13.04.2017 р. ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.
В силу ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню.
Позивач є власницею пошкодженого транспортного засобу «Mitsubishi" д.н. НОМЕР_1 .
За складання Звіту позивачем на користь ТОВ «Клевер Експерт» сплачено грошові кошти в розмірі 1200 гривень.
Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.
Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.
Відповідно до встановлених судом обставин на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Opel» д.н. НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» відповідно до Полісу серії АК/1938021.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
На підставі ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються та також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ст.12 зазначеного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Судом встановлено, що ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» виконало свої зобов`язання з виплати суми страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика.
В даному випадку, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню сума втрати товарної вартості автомобіля, визначена відповідно до Звіту № 787/12-17 в розмірі 2880,90 гривень та сума франшизи в розмірі 2000 гривень, які не відшкодовуються Страховиком в силу положень ст.ст. 12, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Крім того, з відповідача, як особи винної в настанні дорожньо-транспортної пригоди підлягають стягненню витрати, понесені позивачем на проведення оцінки вартості матеріального збитку, оскільки дані витрати понесені і пов`язані з настанням дорожньо-транспортної пригоди та є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України.
Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 величини втрати товарної вартості автомобіля в сумі 2880,90 гривень, франшизи в розмірі 2000 гривень, витрат на проведення оцінки ТОВ «Клевер Експерт» в розмірі 1200 гривень є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.
На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати, понесені на сплату судового збору, пропорційно до задоволених вимог.
Однак, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат, понесених на отримання правничої допомоги, оскільки матеріали справи не містять доказів надання адвокатом таких послуг, їх переліку, витраченого часу, а також відсутній акт прийняття позивачем таких послуг.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) величину втрати товарної вартості автомобіля в сумі 2880 гривень 90 копійок, франшизу в розмірі 2000 гривень, витрати на проведення оцінки в розмірі 1200 гривень, судовий збір в сумі 16 гривень 21 копійка.
В іншій частині вимог відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя