Справа № 523/2504/19
Провадження №2/523/2361/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2019 р. м.Одеса Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Мица А.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні у залі суду №22 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, Одеська обл., Тарутинський р-н, с. Виноградівка, вул. Радянська, 11) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, м. Одеса, вул. Кримська, 61) про стягнення за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення коштів з відповідача у розмірі 7 370 675 (сім мільйонів триста сімдесят тисяч шістсот сімдесят пять) гривень 68 копійок посилаючись на те, що 14 січня 2014 року між ними був укладений письмовий договір позики, відповідач отримав від позивача грошові кошти у сумі 1438 740 (один мільйон чотириста тридцять вісім тисяч сімсот сорок) гривень, що на день передачі складало еквівалент 180 000 (сто вісімдесяти тисяч) доларів США з умовою їх повернення не пізніше 01 квітня 2016 року за курсом НБУ, станом на 01 квітня 2016 року. Також позивач зазначила, що відповідач кошти не повернув по цей час, тому позивач вимушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права та просить позов задовольнити, стягнувши також понесені судові витрати.

У судове засідання позивач подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи за її відсутності.

Відповідач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, зі змісту якої вбачається фактичне визнання позовних вимог.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи також вимоги ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, розгляд справи здійснено за відсутності сторін без технічного фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.211, 247 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та позов задовольнити повністю з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 14 січня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, у відповідності до якого ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1, а ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 гроші в сумі 1 438 740 (один мільйон чотириста тридцять вісім тисяч сімсот сорок) гривень, що на день передачі складало еквівалент 180 000 (сто вісімдесяти тисяч) доларів США.

На підтвердження факту отримання вказаних коштів сторони уклали письмовий договір позики, відповідно умов якого, позичальник засвідчив факт повного отримання грошових коштів.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 лютого 2016 р. у справі № 6-50цс16).

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на момент звернення до суду із позовом, загальна сума боргу відповідача перед позивачем за договором від 14 січня 2014 року складає 7 370 675 (сім мільйонів триста сімдесят тисяч шістсот сімдесят пять) гривень 68 копійок, що складається із: 4 717 800 грн. - основного боргу; 651 617 грн. 76 коп. - пені; 1 595 559 грн. 96 коп. - інфляційних втрат; 405 697 грн. 96 коп. - 3% річних.

Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачем не надано.

Правовідносини, що склались між сторонами врегульовуються §1 Глави 71 ЦК України.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Укладення договору позики та передача предмету позики грошових коштів в іноземній валюті (доларах США) підтверджується договором, підписаним власноруч відповідачем. В обумовлений строк відповідач грошові кошти позивачеві не повернув.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня.

Частиною 2 ст.524 ЦК України передбачено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях , а згідно частини 2 цієї статті передбачено, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Станом на 01.04.2016 року курс НБУ становив 26,21 за 1 долар США, відповідно загальна сума заборгованості відповідача перед позивачкою складає 4717 800 (чотири мільйони сімсот сімнадцять тисяч вісімсот) гривень.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наданий позивачем розрахунок суми боргу, відсотків, суми інфляції та 3% річних, відповідачкою не оспорювався.

З іншими вимогами позивач не звертався, жодних доказів на спростування зазначених позивачем обставин відповідач до суду не надав.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За встановлених у судовому засіданні обставин та досліджених доказів, суд вважає вимоги позивача законними й обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України та згідно Закону України Про судовий збір, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена нею сума судового збору у розмірі 9 605 (девять тисяч шістсот пять) гривень.

Керуючись ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 200, 211, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 274-279, 280-288, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, м. Одеса, вул. Кримська, 61) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, Одеська обл., Тарутинський р-н, с. Виноградівка, вул. Радянська, 11) загальну суму боргу за договором позики від 14 січня 2014 року у розмірі 7 370 675 (сім мільйонів триста сімдесят тисяч шістсот сімдесят пять) гривень 68 копійок, що складається із: 4 717 800 грн. - основного боргу; 651 617 грн. 76 коп. - пені; 1 595 559 грн. 96 коп. - інфляційних втрат; 405 697 грн. 96 коп. - 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, м.Одеса, вул. Кримська, 61) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, Одеська обл., Тарутинський р-н, с. Виноградівка, вул. Радянська, 11) судові витрати у вигляді судового збору в загальному розмірі 9 605 (девять тисяч шістсот пять) гривень.

Копію рішення направити сторонам у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.02.2019 року.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5, п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Суворовського районного суду м.Одеси

У відповідності до п.п.15.5, п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Суворовського районного суду м.Одеси

Суддя :