Дата документу 12.06.2019 Справа № 330/1716/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 330/1716/17 Головуючий у 1 інстанції: Нестеренко Т. В.
провадження № 22-ц/807/2145/19 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А
12 червня 2019 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Маловічко С.В.
суддів: Гончар М.С.
Кочеткової І.В.
при секретарі: Бєловій А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на Ѕ частину цього майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-
У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на 1/2 частину цього майна.
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
04 квітня 2019 року надійшло письмове клопотання позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про витребування доказів, в якому зазначено, що відповідачка ОСОБА_1 не визнає його позовної вимоги щодо поділу сумісного автомобіля, та начальник територіального сервісного центру Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області А. ОСОБА_3 .Масюков відмовив на запит адвоката за № 177 від 15.02.2018 року надати відповідну інформацію щодо реєстрації спірного автомобіля на час пред`явлення позову, посилаючись на конфіденційний характер цієї інформації, що підтверджується письмовою відповіддю за № 31/8/2343-172 від 17.02.2018 року, доданою до клопотання. Тому ОСОБА_2 просив суд витребувати з Територіального сервісного центру № 2343 Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області наступну інформацію та документи: - за ким було зареєстровано автомобіль марки NISSAN моделі QachQai, державний номер НОМЕР_1 , у період з лютого 2013 року по 10.08.2017 року та на підставі яких документів, а також витребувати копії відповідних документів щодо реєстрації даного автомобіля за зазначений час; - за ким даний автомобіль зареєстровано з 10.08.2017 року по теперішній час та на підставі яких документів, а також витребувати копії відповідних документів щодо реєстрації даного автомобіля за зазначений час ( Т. 1 а.с. 121).
Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2019 року клопотання позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено.
1. За ким було зареєстровано автомобіль марки NISSAN моделі QachQai, державний номер НОМЕР_1 у період з лютого 201 3 року по 10.08.2017 року та на підставі яких документів, а також витребувано копії відповідних документів щодо реєстрації даного автомобіля у зазначений час.
2. Інформацію, за ким даний автомобіль зареєстровано з 10.08.2017 року по теперішній час та підставі яких документів, а також витребувано копії відповідних документів щодо реєстрації даного автомобіля у зазначений час.
Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою повернути заяву про забезпечення доказів заявнику.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що подана позивачем ОСОБА_2 заява про забезпечення доказів не відповідає вимогам ст. 117 ЦПК: в заяві відсутнє ім`я, прізвище та по батькові, місце проживання відповідача, відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення доказів. Крім того, до заяви про забезпечення доказів не додано квитанції про сплату судового збору. Також зазначено, що ОСОБА_1 вже було подано довідку з Сервісного центру про те, що спірний автомобіль не зареєстрований за нею на праві власності, саме тому не підлягає поділу.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Застрожнікову К.С., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання про витребування доказів, суд першої інстанції виходив із того, що у сторони позивача є складнощі у самостійному наданні доказів з незалежних від нього обставин, а також з метою повного та об`єктивного встановлення обставин справи, підтвердження або спростування доводів сторін вважав за необхідне витребувати інформацію та докази щодо майна, яке ОСОБА_2 включає до об`єктів поділу у цій справі.
З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.
Так, по-перше, доводи скарги про наявність у справі витребуваної судом інформації, спростовуються тим, що згідно зі штампом вхідної кореспонденції суду довідка Територіального сервісного центру № 2343 Регіонального сервісного центру в Запорізькій області надійшла до суду 24.04.2019р. та датована 13.04.2019р., що вказує на те, що на час подання клопотання та його вирішення судом її ще не було навіть видано Сервісним центром ( Т. 2 а.с. 169).
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
У відповідності до частин першої-третьої статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у ч. 2, 3 статті 83 цього Кодексу. У разі задоволення клопотання, суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.
Відповідно ж до вимог ч. 1 статті 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів, в тому числі (шляхом їх витребування) як спосіб їх забезпечення може подаватися до подання позовної заяви, під час попереднього судового засідання, а якщо останнє не проводилося - до початку розгляду справи по суті. А ось клопотання про витребування доказів на підставі ст. 84 ЦПК України неможливо заявити до подання позовної заяви.
Отже, при вирішенні вказаних процесуальних питань потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим, та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідного доказу, який неможливо отримати самостійно. Ці процесуальні дії відрізняються метою їх вчинення, а також порядком виконання.
Згідно до положень статті 118 ЦПК України заява про забезпечення доказів, незалежно від обраного способу забезпечення, розглядається судом протягом 5 днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви. Суд за клопотанням заявника може забезпечити докази без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи у невідкладних випадках; якщо неможливо встановити, хто стане такими особам; у разі, якщо повідомлення іншої сторони може унеможливити або істотно ускладнити отримання відповідних доказів. Така процедура розгляду сприяє оперативності вирішення питання про забезпечення доказів, а отже, і досягненню мети, на яку спрямована процесуальна дія. Суд встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Клопотання ж про витребування доказів на підставі ч.1 ст. 84 ЦПК України розглядається суддею за правилами ст.ст. 83, 84 ЦПК України.
Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
При поданні такого клопотання судовий збір не сплачується. У випадку відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів, це не позбавляє особу права подати відповідне клопотання повторно в наступному судовому засіданні.
Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на 1/2 частину цього майна.
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2017 року зустрічний позов ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 88).
Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року у зв`язку із набранням чинності з 15.12.2017 року нової редакції ЦПК України, розгляд справи розпочато зі стадії підготовчого провадження в порядку загального позовного провадження за правилами ЦПК України в ред. ЗУ від 03.20.2017р. № 2147-VIII.
Підготовче судове засідання по справі відкладено до 01.03.2018 року (т.1 а.с. 94).
22.02.2018 року з метою з`ясування всіх обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спору по суті, ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, а не за заявою про забезпечення доказів (т.1 а.с. 121).
Отже, таке клопотання (а не заява) було подано ОСОБА_2 до початку підготовчого засідання, призначеного на 01.03.2018 року, в порядку статті ст. 84 ЦПК України, яка не містить вимог про сплату судового збору за таке клопотання.
У поданому клопотанні про витребування доказів було чітко вказано, які конкретно докази вимагаються та підстави неможливості отримання даних доказів, вжиті особою заходи для отримання цього доказу самостійно. Вказані докази стосуються предмету позову.
Таким чином, клопотання про витребування доказів подано з дотриманням всіх вимог ст. 84 ЦПК, а ухвала про витребування доказів є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.
Сплата ж судового збору передбачена тільки за подання заяви про забезпечення доказів у порядку ст. 116 ЦПК України.
Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, правомірно врахував мету та вимоги заявленого клопотання та розмежував такі різні процесуальні дії, як забезпечення доказів (ст.ст.116-118 ЦПК України) та витребування доказів (ст.ст.83,84 ЦПК України).
Суд першої інтонації правильно визначився, що посилання в клопотанні про витребування доказів на ст.ст. 116-118 ЦПК України є помилкове. Тому клопотання про витребування доказів суд обгрунтовано розглянув у відповідності до положень ст. 83, 84 ЦПК України.
Оскільки, в іншому випадку, за такої позиції в осіб, які беруть участь у справі, звужується перелік процесуальних інструментів, завдяки яким вони можуть доказати свою позицію у справі, що призводить до обмеження їхніх прав у процесі та перешкоджає досягненню завдань цивільного судочинства.
Згідно ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
В цьому випадку суд першої інстанції виконав свої обов`язки щодо сприяння учасникам справи у реалізації ними відповідних прав на здобуття доказів, які матимуть значення для вирішення справи, шляхом їх витребування.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду та не дають підстав для встановлення порушення судом норм процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 04 квітня 2019 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, ЦПК України, апеляційний суд
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2019 рокупро забезпечення позову у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 13 червня 2019 року

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Кочеткова І.В.