Справа №203/2404/19
Провадження №2/0203/972/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2019 року суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Католікян М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовної провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «МОБІЛАК.НЕТ», третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

1. 04 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «МОБІЛАК.НЕТ», третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.06.2019 позивач в особистому кабінеті на інтернет-сторінці магазину «Мобілак.нет» здійснив замовлення лави багатофункціональної для тренувань вартістю 1 617,00 грн. Кошти на пропозицію відповідача позивач переказав за реквізитами третьої особи. Згідно з умовами продавця придбаний товар мав надійти до відділення Нової Пошти до 21.06.2019. 21.06.2019 року в особистому кабінеті на інтернет-сторінці магазину «МОБІЛАК.НЕТ» позивач дізнався про те, що товару немає в наявності. Того ж дня позивач скасував замовлення, проте відповідач сплачені кошти не повернув. 04.07.2019 відповідач повернув позивачеві 200,00 грн. Дотепер позивач не отримав ані придбаний товар, ані решту коштів, сплачених за нього. Викладене стало причиною звернення позивача до суду з позовом (з урахуванням уточнень) про стягнення з відповідача заборгованості за укладеним договором у сумі 1 417,00 грн., неустойку в розмірі 1% від суми платежу за кожен прострочений день у сумі 779,01 грн., а також компенсації заподіяної моральної шкоди в сумі 1 000,00 грн. (а.с.а.с. 1, 2, 14, 23).

2. 26 липня 2019 року суд постановив ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 20).

3. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

4. Судом встановлено, що 18.06.2019 позивач в особистому кабінеті на інтернет-сторінці магазину «МОБІЛАК.НЕТ» здійснив замовлення лави багатофункціональної для тренувань вартістю 1 617,00 грн. При цьому відповідач надав позивачеві реквізити для оплати коштів - реквізити третьої особи. Строк доставки товару - 1 - 5 робочих днів (а.с.а.с. 3, 7, 8).

5. Того ж дня на виконання умов укладеного договору позивач переказав за наданими реквізитами кошти в сумі 1 617,00 грн. (а.с.а.с. 4 - 6, 8, 9).

6. 21 червня 2019 року відповідач повідомив про відсутність у нього замовленого позивачем товару, що стало підставою для відмови позивача від замовлення та його вимоги про повернення сплачених коштів (а.с. 7 - 11).

7. 04 липня 2019 року третя особа частково повернула позивачеві сплачені кошти в сумі 200,00 грн. (а.с. 24).

8. 28 серпня 2019 року третя особа повернула позивачеві решту сплачених коштів у сумі 1 424,13 грн., про що свідчить копія квитанції, наданої третьою особою.

9. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

10. Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

11. У відповідності з частиною 1 статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

12. За правилами, встановленими частиною 1 статті 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

13. Пунктом 8 частини першої статті 1 Закону України від 12.05.1991 №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-ХІІ) визначено, що договір, укладений на відстані, - це договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку.

14. За змістом пункту 11 частини першої статті 1 Закону №1023-ХІІ засобами дистанційного зв`язку є телекомунікаційні мережі, поштовий зв`язок, телебачення, інформаційні мережі, зокрема Інтернет, які можуть використовуватися для укладення договорів на відстані.

15. Відповідно до частин 4, 6 статті 13 Закону №1023-ХІІ споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. Якщо відповідно до абзацу другого частини третьої цієї статті підтвердження інформації не вимагається, споживач може розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту його укладення. У разі неможливості виконання договору через відсутність замовленого товару продавець повинен негайно повідомити про це споживача, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору.

16. Згідно з частиною 7 статті 13 Закону №1023-ХІІ до договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п`ятою - дев`ятою статті 12 цього Закону.

17. У відповідності з частиною 3 статті 9 Закону №1023-ХІІ при розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.

18. За правилами, встановленими частиною 9 статті 12 Закону №1023-ХІІ, якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей.

19. Судом встановлено, що третя особа повернула позивачеві сплачені ним кошти у повному обсязі, отже позов у частині їх стягнення задоволенню не підлягає.

20. Позов про стягнення з відповідача пені має бути задоволений у заявленому обсязі (у сумі 779,01 грн.), оскільки ця вимога цілком відповідає приписам частини 9 статті 12 Закону №1023-ХІІ. Заявлена сума розрахована таким чином:

226,38 + 552,63 = 779,01, де:

-226,38 - сума пені за 14 днів у період від 21.06.2019 по 04.07.2019;

-552,63 - сума пені за 39 днів у період від 05.07.2019 по 13.08.2019.

21. Розв`язуючи позов у частині вимоги про стягнення компенсації заподіяної моральної шкоди, суд насамперед виходить з такого.

22. Частиною 2 статті 22 Закону №1023-ХІІ визначено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

23. За змістом частини 1 статті 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

24. Відповідно до частин 3, 4 статті 23 ЦК моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

25. Суд ураховує те, що позивач насправді зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього відповідача, і вважає за необхідне задовольнити позов у цій частині у сумі 500,00 грн.

26. У порядку статті 144 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн.

27. Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263 - 265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «МОБІЛАК.НЕТ» (ідентифікаційний код - 40045623; 61000, Україна, місто Харків, вулиця Бучми, 1Б), третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «МОБІЛАК.НЕТ» на користь ОСОБА_1 неустойку за затримку повернення грошей в сумі 779,01 грн., компенсацію заподіяної немайнової (моральної) шкоди в сумі 500,00 грн., разом - 1 279,01 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «МОБІЛАК.НЕТ» на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.О. Католікян