КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4146/19
Провадження № 2/552/1317/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2019 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Силка І.О.,

За участю адвоката Болдирєва В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради про виділ майна з спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И В:

23.07.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом про виділ майна, що є у спільній частковій власності в окрему одиницю та припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 3/5000 частини нежитлових приміщень, розташованих в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Позов обґрунтовуючи тим, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори, реєстровий напис № 1-2297, є власником 3/5000 частини житлового приміщення в будинку по АДРЕСА_1 . Відповідно до технічного паспорту на будинок за адресою: АДРЕСА_1 виготовленого ПП «ПБТІ «Інвентаризатор» станом на 22.12.2008 року, загальна площа будинку 12,3 м2. Просила, виділити їй в натурі з спільної часткової власності на нежитлові приміщення в окремий об`єкт нерухомості і визнати за нею право власності на нежитлові приміщення А-1V-коридор площею 9 кв.м та А-V туалет площею 2,5 кв.м., а всього 12,3 кв.м. в житловому будинку по АДРЕСА_1 , що становить 3/5000 частини в праві спільної часткової власності. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 3/5000 частини нежитлових приміщень, розташованих в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

24.09.2019 року позивач уточнила свої позовні вимоги, відповідно до яких просила суд виділити їй в натурі з спільної часткової власності на нежитлові приміщення в окремий об`єкт нерухомості і визнати за нею право власності на нежитлові приміщення А-1V, А-V, а саме 1-перукарня площею 13,4 кв.м, 2- коридор площею 9,8 кв.м. та 3 туалет площею 2,5 кв.м., а всього 25,7 кв.м. в житловому будинку по АДРЕСА_1 , що становить 6/5000 частини в праві спільної часткової власності. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 6/5000 частини нежитлових приміщень, розташованих в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 24.07.2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 09.08.2019 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління майном комунальної власності міста.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Болдирєв В.Є. позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві.

В судове засідання представник відповідача Територіальна громада м. Полтави в особі Полтавської міської ради в судове ОСОБА_2 не з`явилася, попередньо надала суду відзив, відповідно до якого проти задоволення позову заперечувала та просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи КП «ЖЕО №2» Мироненко Н.Г. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Представник третьої особи Управління майном комунальної власності міста, в судове засідання не з`явився, попередньо надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Болдирєва В.Є., представника третьої особи ОСОБА_3 , вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори, реєстровий напис № 1-2297, є власником 3/5000 частини нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76-81 ЦПК України.

Суд відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права подання на підставі ст.ст.355, 2356, 358 ,361,364,367 ЦК України позовів про виділення в натурі частки у спільному майні, позивач силу ст.12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 367 ЦК України передбачено право співвласників поділити в натурі між ними майно, що перебуває в спільній частковій власності. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з правилами ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України.

Тобто, вказані норми передбачають можливість виділення співвласнику (співвласникам) частки із майна, що є як у спільній частковій власності, так і у спільній сумісній власності, за умови визначення правового статусу такого майна.

Позивачем не надані докази в підтвердження правового статусу домоволодіння, а саме в якій спільній власності він перебуває ( спільній частковій чи спільній сумісній).

Крім того, позивач не намагалася укласти договір з відповідачем та іншими співвласниками про виділ домоволодіння в одиницю, та вони відмовляються укласти такий договір є неспроможними, бо позивач не надала суду жодного доказу в підтвердження такої відмови відповідача та інших співвласників, а також не надала суду доказів того, що вона пропонувала відповідачеві та іншим співвласникам поділити спільне майно на самостійні об`єкти та надавала їм на узгодження необхідну технічну документацію щодо виділу чи поділу спільного майна.

Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна передбачено: 2.4. Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. 2.5. При підготовці документів про поділ нерухомого майна БТІ проводять такі дії:уточнюється кількість основних будинків і допоміжних будівель, що входять до складу об`єкта нерухомого майна, виявляються і вносяться до матеріалів технічної інвентаризації поточні зміни в будинках, будівлях, спорудах;за відсутності нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування будинками, будівлями та спорудами беруться до уваги заяви всіх співвласників, підписи яких засвідчені нотаріально.2.6. Після цього готується Висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1), який містить такі дані:а) кому належить об`єкт нерухомого майна;б) на підставі яких правовстановлювальних документів;в) повну технічну характеристику об`єкта нерухомого майна;г) фактичне користування будинками (приміщеннями), будівлями та спорудами між співвласниками;ґ) який документ підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою;д) склад новоутворених об`єктів нерухомого майна і їх адреси;е) пропозиції щодо можливих розмірів земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) об`єктами з урахуванням обмежень (обтяжень) на використання земельних ділянок відповідно до затвердженої містобудівної документації та земельного законодавства (варіанти поділу додаються).

Тільки при наявності спору щодо поділу об`єктів нерухомого майна, спір вирішується у судовому порядку.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами фактично відсутній спір про право цивільне, і пред`явлення позову фактично є спробою обійти установлений законом позасудовий порядок вирішення питання поділу об`єктів нерухомості.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради про виділ майна з спільної часткової власності відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом 30 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 09.10.2019 року.

Головуючий Турченко Т.В.