Справа № 766/3880/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Красновському В.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу та поділ спільно нажитого майна,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу та поділ спільно нажитого майна, а саме: житлового будинку за адресою: м.Херсон, вул.Короленка, 2-а, комплексу та майданчику для прийняття та перевантаження сипучих матеріалів за адресою: м.Херсон, вул.Перекопська, 180-Д.

Позов обґрунтований тим, що під час спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2008 року по 26.10.2018 року за спільні кошти здійснили капітальне будівництво та введення в експлуатацію житлового будинку за адресою: м.Херсон, вул.Короленка,2-а, який зареєстрований за відповідачем, а також побудували будівлі комплексу та майданчику для прийняття та перевантаження сипучих матеріалів за адресою: м.Херсон, вул.Перекопська, 180-Д, право власності на які відповідач зареєстрував після подання декларації про готовність обєкта до експлуатації 05.10.2012 року. На даний час виник спір щодо зазначеного майна.

25.02.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт та заборонити відчуження у будь-яких спосіб майна, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН: НОМЕР_1, а саме: домоволодіння за адресою: м.Херсон, вул.Короленка,2-а, комплекс та майданчик для прийняття та перевантаження сипучих матеріалів за адресою: м.Херсон, вул.Перекопська, 180-Д.

Заяву передано судді Майдан С.І. 26.02.2019 року.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд вважає необхідним відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову": єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку з застосуванням відповідних заходів.

Отже, закон пов'язує забезпечення позову з неможливістю чи утрудненням виконання судового рішення.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 26 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З позову ОСОБА_1 вбачається, що предметом позову є, зокрема, визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірного домоволодіння за адресою: м.Херсон, вул.Короленка,2-а, та на 1/2 частину комплексу та майданчику для прийняття та перевантаження сипучих матеріалів за адресою: м.Херсон, вул.Перекопська, 180-Д.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта судом встановлено, що власником комплексу та майданчику для прийняття та перевантаження сипучих матеріалів за адресою: м.Херсон, вул.Перекопська, 180-Д та домоволодіння за адресою:м.Херсон, вул.Короленка,2-а є ОСОБА_2.

Необхідність забезпечення позову обгрунтована тим, що між сторонами виник спір щодо поділу спірного нерухомого майна між позивачем та відповідачем, оскільки воно є об'єктом спільної сумісної власності чоловіка та дружини, які проживали у незареєстрованому шлюбі, та існує ризик відчуження спірного нерухомого майна на користь третіх осіб.

Враховуючи предмет спору, суд вважає за доцільне задовольнити заяву про забезпечення позову, накласти арешт та заборонити відчуження спірного нерухомого майна. Даний вид забезпечення позову знаходиться в прямому звязку із предметом позову та невжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, призведе до порушення інтересів позивача, оскільки між сторонами виник спір щодо майна та існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу та поділ спільно нажитого майна задовольнити.

Накласти арешт та заборонити відчуження у будь-яких спосіб майна, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН: НОМЕР_1, а саме: домоволодіння за адресою: м.Херсон, вул.Короленка, 2-а, комплекс та майданчик для прийняття та перевантаження сипучих матеріалів за адресою: м.Херсон, вул.Перекопська, 180-Д.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

У відповідності до ч.10 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: С.І.Майдан

Ухвала підлягає негайному виконанню з 28.02.2019 року.

Суддя: С.І.Майдан