Постанова

Іменем України

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 207/5030/15-ц

провадження № 61-11800св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.,

Штелик С. П.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, подану адвокатом КравцемРостиславом Юрійовичем, на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року у складі судді Бистрової Л. О. та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня

2018 року у складі колегії суддів: Петешенкової М. Ю., Деркач Н. М.,

Макарова М. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Південний відділ державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_7,

треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі - ДП «Інформаційний центр»), Південного відділу державної виконавчої служби

м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Південний ВДВС м. Кам'янське ГТУЮ у Дніпропетровській області), ОСОБА_7,треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу, акта про проведення електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування права власності і державної реєстрації права власності, визнання права власності на нерухоме майно.

Позовна заява мотивована тим, що 18 січня 2014 року Баглійським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ було відкрито виконавче провадження

ВП № 41830248 з виконання виконавчого листа № 2/207/1080/13, виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 боргу у розмірі 77 469,00 грн,

3% річних у розмірі 2 324,09 грн, процентів від суми позики у розмірі

11 620,46 грн. 26 лютого 2014 року державним виконавцем було здійснено опис та накладено арешт на належне позивачу нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 Вказані виконавчі дії були проведені з порушенням Інструкції про проведення виконавчих дій, оскільки їх було проведено за відсутності боржника або його представника чи повнолітнього члена сім'ї. Також на вказаному акті опису та арешту нерухомого майна позивач свого підпису не ставив та його копію не отримував. Постановою державного виконавця від 04 березня 2014 року було призначено суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_11, а 28 листопада 2014 року проведено експертну оцінку нерухомого майна та за її результатами складено звіт, згідно якого вартість вказаного житлового будинку становить 84 720,00 грн. 26 червня 2015 року житловий будинок АДРЕСА_1 було реалізовано шляхом проведення електронних торгів, однак з порушенням вимог статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки торги відбулися після спливу шестимісячного строку підписання звіту про оцінку цього майна. Також, накладаючи арешт на вказане нерухоме майно, держаний виконавець не з'ясував, що майно придбане боржником у шлюбі, тому 1/2 його частина на праві приватної власності належить його дружині ОСОБА_10 та що за період часу з 2003 року (час придбання майна) до лютого 2014 року вартість нерухомого майна збільшилась за рахунок добудов до житлового будинку, оскільки станом на 2003 рік житловий будинок АДРЕСА_1 був загальною площею 103,1 кв. м, а станом на 26 лютого 2014 року загальна площа цього ж самого житлового будинку становила

134,6 кв. м. Вказує, що про проведення виконавчих дій, включаючи проведення електронних торгів, його не було повідомлено у встановлені законом строки. Про реалізацію належного йому нерухомого майна він дізнався лише

26 листопада 2015 року, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження його представника.

У зв'язку з викладеним та уточненими позовними вимогами просив визнати недійсними електронні торги, визнати недійсним протокол, акт про проведення електронних торгів, визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, скасувати право власності і державної реєстрації права власності, визнати за ним право власності на нерухоме майно.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВИХ РІШЕНЬ

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня

2018 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що позивачем не доведено істотних порушень правил проведення електронних торгів з реалізації 26 червня 2015 року будинку АДРЕСА_1, визначених «Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів» затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня

2014 року № 656/5, та, що інші порушення суттєво могли вплинути на результати торгів.Доводи ОСОБА_4 про те, що він та його дружина перебудували вказаний будинок, внаслідок чого його площа збільшилась до 134,6 кв. м, не можуть бути прийняті до уваги судами, оскільки позивачем не було введено в експлуатацію нові перебудови будинку, та не було зареєстровано їх у встановленому законом порядку. Доводи про те, що будинок АДРЕСА_1є спільною власністю подружжя судами не взято до уваги, у зв'язку з тим, що згідно витягу № 2571998 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, спірний будинок належав позивачу ОСОБА_4 на праві приватної власності.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

У лютому 2018 року ОСОБА_4, через адвоката Кравця Р. Ю., подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що в оскаржуваних судових рішеннях відсутні обґрунтовані висновки щодо суттєвих порушень, допущених під час здійснення опису та арешту спірного нерухомого майна. Суди залишили поза увагою той факт, що електронні торги проведені на підставі звіту про оцінку майна, який втратив чинність, що прямо вплинуло на результати цих торгів та є грубим порушенням порядку їх проведення, а нерухоме майно реалізовано за ціною, яка на той час вже мала бути уточнена. Також залишено поза увагою ту обставину, що житловий будинок АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя, тому не міг бути реалізованим без виділення в натурі його частки нерухомого майна. Вказує, що він належним чином не був проінформований про проведення опису та арешту спірного нерухомого майна, ні про результати проведення експертної оцінки цього майна, ні про призначення і проведення електронних торгів його нерухомості, у зв'язку з чим був позбавлений права належним чином захищати свої права.

27 червня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) до Верховного Суду надійшли додаткові пояснення до касаційної скарги ОСОБА_4, подані адвокатом Бабенком С. С., з пропуском встановленого статтею 398 ЦПК України строку, який скаржник не просить поновити, тому до розгляду судом касаційної інстанції вони не підлягають.

АГРУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суди встановили, що на виконанні у державного виконавця Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ знаходилось відкрите 18 січня 2014 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/207/1080/13, виданого

25 листопада 2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь

ОСОБА_8 боргу в розмірі 77 469,00 грн, трьох процентів річних в розмірі

2 324,09 грн, процентів від суми позики в розмірі 11 620,46 грн. (а. с. 9 том 1).

Також на виконанні у державного виконавця Баглійського ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції знаходилось відкрите

11 березня 2014 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа

№ 2-550/09, виданого 12 травня 2009 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 боргу та судових витрат в розмірі 40 313,00 грн. (а. с. 9 том 1).

19 березня 2014 року державним виконавцем Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ було винесено постанову про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців було встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1

26 лютого 2014 року державним виконавцем було складений акт опису та арешту майна боржника, а саме: будинку АДРЕСА_1

04 березня 2014 року постановою державного виконавця Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ було призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_11 та направлено сторонам для відома (а. с. 10, 40-41 том 1).

28 листопада 2014 року проведено повторну оцінку майна боржника, а саме житлового будинку, загальною площею 103,1 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 209-210 том 1).

14 січня 2015 року на адресу сторін виконавчого провадження, рекомендованим листом, державним виконавцем Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції було надіслано звіт про оцінку описаного та арештованого майна від 28 листопада 2014 року

(а. с. 38-39 том 1).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців було встановлено, що на будинок АДРЕСА_1 було накладено арешт на підставі ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 січня 2009 року з метою забезпечення позову, поданого ОСОБА_9

Оскарження висновку про оцінку майна від сторін не надходило.

26 червня 2015 року ДП «Інформаційний центр» провело електронні торги з реалізації нерухомого майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1. За результатами цих торгів ДП «Інформаційний центр» складено протокол проведення торгів від 26 червня

2015 року № 93535 (а. с. 12-13 том 1).

Переможцем торгів згідно із цим протоколом став ОСОБА_7, про що державним виконавцем Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Кравченко К. С. складений акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна від 13 липня 2015 року, який зокрема назвав найвищу ціну в розмірі 168 592,80 (а. с. 11 том 1).

29 грудня 2015 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Панко Г. В. на підставі акта про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна видано ОСОБА_7 свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року та частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цього правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною(сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства

(статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 (далі -Тимчасове положення), яке було чинним на момент проведення спірних прилюдних торгів.

Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження»від 21 квітня

1999 року № 606-ХІV, який був чинним на момент проведення торгів (далі - Закон № 606-ХІV), до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24, 27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статтями

55, 85).

Частиною третьою статті 62 Закону № 606-ХІVпередбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

За частиною першою статті 58 Закону № 606-ХІVвизначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до частини п'ятої статті 58 Закону № 606-ХІV звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

За правилами проведення прилюдних торгів, передбаченими Тимчасовим положенням, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, у якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності.

Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Ураховуючи зазначене, можна зробити висновок про те, що електронні торги повинні були відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів було отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме частини п'ятої статті 58 Закону «Про виконавче провадження».

Разом з тим, проведення електронних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, може бути підставою для визнання цих торгів недійсними, лише за умови істотних порушень прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Позивачем при розгляді цієї справи не доведено, що порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення вплинуло на результати торгів, зокрема, що вартість майна, яке реалізовувалося на спірних електронних торгах, підвищилася з огляду на те, що торги були проведені більш ніж через 6 місяців з моменту підписання звіту про оцінку реалізованого майна, а також, що внаслідок проведення торгів з порушенням вищевказаних вимог були порушені права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред'явлення позову про визнання електронних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення цих торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 29 червня 2016 у справі № 6-370цс16 та від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1981цс16 та судова колегія не знаходить підстав для відступлення від цих правових висновків.

Враховуючи, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, а позивач такі дії не оскаржував, його доводи щодо порушень, допущених посадовими особами державної виконавчої служби до початку торгів, у тому числі й заниженої оцінки майна, не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними, оскільки суди оцінили надані позивачем докази та виходили з того, що позивачем не доведено існування суттєвих порушень його прав та законних інтересів.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановили наявні у справі обставини, у результаті чого дійшли правильного висновку про недоведеність позовних вимог.

Доводи касаційної скарги про те, що згідно звіту про оцінку майна складеного

14 березня 2014 року вартість спірного житлового будинку становила

82 120,00 грн, згідно повторно звіту про оцінку майна його вартість збільшилась до 84 720,00 грн, тому на момент проведення спірних електронних торгів, а саме станом на 26 червня 2015 року, вартість житлового будинку АДРЕСА_1 також могла суттєво зрости у порівнянні з його оцінкою відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна від 28 листопада 2014 року, ґрунтуються на припущеннях, оскільки документального підтвердження зазначених обставин ОСОБА_4 не надав.

Зокрема, ОСОБА_4 не надано до суду доказів того, що ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_1 збільшилась за період з

28 травня 2015 року (сплив шестимісячного строку чинності звіту) до 26 червня 2015 року (дата проведення оспорюваних торгів).

Доводи касаційної скарги стосовно того, що він разом з дружиною

ОСОБА_10 перебудували будинок, у зв'язку з чим збільшилась його загальна площа з 103,1 кв. м до 134,6 кв. м були предметом дослідження в судах обох інстанцій, ним було надано оцінку та обґрунтовано не взято до уваги, оскільки позивачем перебудови будинку не були введені в експлуатацію, та не були на той час зареєстровані у встановленому законом порядку.

Доводи ОСОБА_4 про порушення прав його дружини як співвласника спірного житлового будинку не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки

ОСОБА_10, як третя особа у справі, рішення суду першої інстанції ні до суду апеляційної інстанції, ні до суду касаційної інстанції не оскаржувала.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення постановлено без додержанням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із частиною третьою статті 401 ЦПК Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану адвокатом КравцемРостиславом Юрійовичем, залишити без задоволення.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. С. Висоцька А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. М. Сімоненко С. П. Штелик