ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року

м.Суми

Справа №592/16138/18

Номер провадження 22-ц/816/1075/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 грудня 2018 року в складі судді Катрич О.М., ухвалене в м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила збільшити розмір стягнутих з відповідача на її користь аліментів на неповнолітню доньку в сумі 2500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що з 14 липня 1995 року позивач перебувала в шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 січня 2012 року. Від шлюбу сторони мають дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 січня 2012 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти у розмірі 500 грн. на кожну дитину, до їх повноліття. На даний час продовжуються стягуватися аліменти на доньку, яка проживає разом з позивачем, потребує значно більшого догляду та коштів, а позивач не в змозі забезпечити її усім необхідним. Відповідач на даний час отримує дохід, працездатний, інших осіб на утриманні немає.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Збільшено розмір аліментів на дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, вирішено стягувати з ОСОБА_2, РНОКПП - НОМЕР_1 на утримання дитини - ОСОБА_4 аліменти у розмірі 2500 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили на користь матері ОСОБА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору за стягнення аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з рішення суду першої інстанції взагалі не зрозуміло чим суд керувався при визначенні розміру аліментів у сумі 2500 грн, оскільки в матеріалах справи взагалі відсутні відомості про зміну матеріального стану як платника аліментів, так і їх одержувача.

Вказує, що на його повному утриманні знаходяться батьки, які є пенсіонерами похилого віку. Його мати є інвалідом другої групи, батько знаходиться на обліку в онкологічному диспансері з діагнозом: рак щитовидної залози. Батьки потребують постійного лікування та придбання медикаментів, проте за свою мінімальну пенсію вони не в змозі це зробити.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2018 року: 1762 * 100 = 176200 грн.), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 14 липня 1995 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 січня 2012 року розірвано (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7-10).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 січня 2012 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти в розмірі 500 грн на кожну дитину, до їх повноліття.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, врахувавши положення ст. 182 СК України, визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі 2500 грн щомісячно.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При визначенні судом першої інстанції розміру аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4, судом першої інстанції не враховано, що в матеріалах справи відсутні докази матеріального становища як ОСОБА_1, так і ОСОБА_2

За встановлених обставин, визначений судом першої інстанції розмір аліментів, стягнутий з відповідача у розмірі 2500 грн на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є завищеним.

З огляду на досліджені обставини справи, виходячи з принципу рівності обов'язків батьків, в тому числі щодо утримання дитини, з урахуванням віку дитини, а також враховуючи перебування на матеріальному забезпеченні та утриманні відповідача їх спільного з позивачем сина та перебування на його утриманні батьків, які є пенсіонерами похилого віку, що підтверджується матеріалами справи, апеляційний суд вважає, що застосовуючи принцип необхідності та достатності розміру аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини, необхідно зменшити розмір стягуваних судом першої інстанції аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі з 2500 грн до 1500 грн, відповідно змінивши рішення суду першої інстанції.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується із принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року щодо належної батьківської матеріальної забезпеченості дитини, нормами п. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року щодо спільної відповідальності батьків за забезпечення належних умов життя та розвитку дитини, а також з нормами ст.ст. 6, 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо забезпечення справедливості судового розгляду та достатньої необхідності втручання у приватне і сімейне життя відповідача в частині стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини.

За встановлених обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні, з ухваленням нового судового рішення про стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно та стягнення з нього судового збору в дохід держави в розмірі 422 грн. 88 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції.

Так як позивач звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у зв'язку із частковим задоволенням апеляційної скарги, необхідно компенсувати відповідачу за рахунок держави в розмірі 422 грн. 88 коп.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ч. 13 ст. 7, ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 грудня 2018 року змінити.

Збільшити розмір аліментів на дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягувати з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на утримання дитини - ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1500 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили на користь матері ОСОБА_1.

Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у зв'язку із частковим задоволенням апеляційної скарги в розмірі 422 грн. 88 коп. компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 422 грн. 88 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина