04 березня 2019 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого Бібіка О.В.,
з участю секретаря Горобець Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
07.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогами: визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовної заяви зазначив, що є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.
За вказаною адресою значиться зареєстрованою стороння йому особа ОСОБА_2, однак фактично більше року за вказаною адресою не проживає, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні майна не приймає, місце її перебування не відоме. Реєстрація відповідачки порушує його права як власника.
Ухвалою суду від 26.12.2108 відкрито провадження в справі, прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання повторно не з'явилися.
Позивач ОСОБА_1 подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подавала.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.
Спірним є право користування житловим приміщенням у виді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, який на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10.11.2017 приватним нотаріусом Зміївського РНО Харківської області, реєстр/№2330, належить ОСОБА_1 (а. с. 8)
Право власності ОСОБА_1 за вказаний будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. (а. с. 9).
З довідки № 322 від 23.01.2018, виданої Комсомольською селищною радою, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1, значиться зареєстрованою ОСОБА_2 (а. с. 10).
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Норма статті 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь яких осіб будь-яким способом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Частиною 1 статті 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником спірного житлового будинку, в якому зареєстрована відповідач, яка не є членом сім'ї позивача.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 у спірному будинку не проживає понад один рік, на встановлені правовідносини поширюються норми статей 64, 156 ЖК України, статті 405 ЦК України.
У відповідністю зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Позивачем надані докази того, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, але понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власником житла та відповідачкою щодо збереження за нею права користування цим житловим приміщенням.
За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідачки на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 81, 247, 263-265, 274-279, 280-284, 288, 289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення повністю або частково безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.
Повне судове рішення складено 04.03.2019.