ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/3906/15

провадження № 22-ц/4809/526/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів Письменного О.А., Чельник О.І.

з участю секретаря Федоренко Т.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2018 року, у складі головуючого судді Іванової Н.Ю, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі - продажу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович Валентина Іванівна, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович Валентина Іванівна про визнання недійсними договорів купівлі - продажу.

З урахуванням уточнень до позовних вимог просила (том 1 а.с.149-150):

визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 від 09 квітня 2015 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В. І.;

визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 від 11 квітня 2015 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В. І.;

визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ;

визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 23 лютого 1990 року було укладено шлюб між нею та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 23 лютого 1990 року, актовий запис №156. В період шлюбу ними було побудовано житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок було побудовано замість іншого житлового будинку, який належав ОСОБА_3 до шлюбу на підставі договору купівлі-продажу від 17 серпня 1988 року, № 3126.

Факт, що вищевказаний новий житловий будинок було побудовано у період перебування в шлюбі підтверджується тією обставиною, що будівельний паспорт на забудову земельної ділянки за вказаною адресою було отримано відповідачем тільки в жовтні 1998 року. Будівельний паспорт зберігається в матеріалах інвентарної справи в архіві ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації».

Новий житловий будинок було побудовано в період перебування у шлюбі, а тому він є спільною сумісною власністю.

Позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 відчужив будинок іншій особі, шляхом укладення договору купівлі-продаж, але вона своєї згоди на укладання даного договору не давала, а тому вважає, що він не мав права без її згоди відчужувати будинок і договір купівлі-продажу має буди визнаний недійсним.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 від 09 квітня 2015 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.І. та визнання недійсним договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 від 11 квітня 2015 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.І.. В іншій частині рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда просила залишити без змін.

Вважає, що рішення суду є незаконним та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права в частині вимог щодо визнання недійсними договорів купівлі - продажу.

Представник відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Іванової Н. І., яка підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклала шлюб 23 лютого 1990 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №156. (том 1, а.с.6).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.02. 2015 року ОСОБА_3 є власником житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна (том 1, а.с.94).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 09 квітня 2015 року ОСОБА_3 передав у власність (продав) ОСОБА_2 придатну для використання за призначенням 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.І., зареєстровано в реєстрі за №323 (том 1. а.с.87-89).

Пунктом 1.2. вищевказаного договору передбачено, що житловий будинок, частка якого відчужується за цим договором, належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Нікітенко О. В. 27 лютого 2015 року за індексним номером: 34302703.

За даними довідки, виданої квартальним комітетом №21 Кіровського району м. Кіровограда 01 квітня 2015 року, №129, у житловому будинку, частка якого відчужується за цим договором, зареєстровано місце проживання однієї особи: ОСОБА_1 , 1948 р.н., яку продавець зобов`язується зняти з реєстрації місця проживання у вищезазначеному житловому будинку до 01 травня 2015 року ( п.п 2.1. договору).

Відповідно до п.п.2.7 договору продавець довів до відома покупця, а покупець взяв до уваги той факт, що відчужене нерухоме майно не є спільною сумісною власністю та є його особистою приватною власністю, оскільки на час його набуття (як і на день підписання цього правочину) продавець не одружений і осіб, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на відчужувану частку житлового будинку, в тому числі і відповідно до статей 65, 74 та 97 Сімейного кодексу України, немає.

Згідно договору купівлі-продажу від 11 квітня 2015 року ОСОБА_3 , передав у власність (продав) ОСОБА_2 придатну для використання за призначенням 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Договір посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В. І., зареєстровано в реєстрі за №330 (том 1. а.с.90-92).

У відповідності до п.п.1.2. вищевказаного договору житловий будинок, частка якого відчужується за цим договором, належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Нікітенко О.В. 27 лютого 2015 року за індексним номером: 34302703.

Відповідно до п.п 2.1. договору за даними довідки, виданої квартальним комітетом №21 Кіровського району м. Кіровограда 01 квітня 2015 року, №129, у житловому будинку, частка якого відчужується за цим договором, зареєстровано місце проживання однієї особи: ОСОБА_1 , 1948 р.н., яку продавець зобов`язується зняти з реєстрації місця проживання у вищезазначеному житловому будинку до 01 травня 2015 року.

Пунктом 2.7 договору передбачено, що продавець довів до відома покупця, а покупець взяв до уваги той факт, що відчужене нерухоме майно не є спільною сумісною власністю та є його особистою приватною власністю, оскільки на час його набуття (як і на день підписання цього правочину) продавець не одружений і осіб, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на відчужувану частку житлового будинку, в тому числі і відповідно до статей 65, 74 та 97 Сімейного кодексу України, немає.

Встановлено, що вищезазначені договори купівлі-продажу були посвідчені приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.І. на підставі наданих ОСОБА_3 документів, зокрема паспорта.

Згідно довідки голови квартального комітету №21 від 01.04.2015 року вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 , 1948 р.н. (том 1, а.с.106).

ОСОБА_3 подавав заяву приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.І. де вказав, що неодружений і осіб, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на відчужувану частку житлового будинку, в тому числі і відповідно до статей 65, 74 та 97 Сімейного кодексу України, відсутні (том 1, а.с.107).

Відповідно земельно-кадастрових даних управління, право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 станом на 29.12.2012 року не зареєстровано (том 1, а.с.101).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 виданого 28 вересня 2015 року Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції та складено відповідний актовий запис №2525 (том 1, а.с.76).

Після смерті ОСОБА_3 , за заявою про прийняття спадщини №71 від 12 листопада 2015 року від ОСОБА_1 , що зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , була відкрита спадкова справа за №30/2015, зареєстрована у спадковому реєстрі 12 листопада 2015 року за №58199084. Інші заяви про прийняття або про відмову від спадщини не надходили. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (том 1, а.с.184-185).

Суд першої інстанції послався на п. 6 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України розпорядженням майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх власників.

Частиною другою статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Згідно ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Колегія суддів, погоджується із висновком суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки на час укладення спірних договорів купівлі-продажу ОСОБА_2 не знала і не могла знати про те, що нерухоме майно, яке є предметом спірних договорів належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і про те, що позивач не давала йому згоди на укладення таких договорів, а тому відсутні підстави для визнання спірних договорів недійсними на підставі у розумінні ч. 2 ст. 65 СК України та ч. 1 ст. 74 СК України.

Крім того, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку за тією ж адресою не підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними вимогами від вимоги про визнання недійсними спірних договорів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що рішення суду ухвалене з порушенням норм права, а відтак є незаконним.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

07.10.2019 року - складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді О.А. Письменний

О. І. Чельник