Провадження № 2/638/2088/19
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

16.10.2019 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Штих Т.В.

за участі секретаря Тарасової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського Нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовною заявою, в якій просить (із урахуванням доповнення позовної заяви) визнати виконавчий напис №10388 про звернення стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 12229,08 грн., що виникла по кредитному договору НОМЕР_2 від 18.07.2012 року, вчинений 29 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 10.12.2018 року на поштовому відділенні отримав від приватного виконавця виконавчого округу м.Києва копію постанови про відкриття виконавчого провадження 28.11.2018р. на підставі виконавчого напису №10388 виданого 29.10.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з нього заборгованості у розмірі 12229,08 грн. на користь відповідача ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». Оскільки про існування виконавчого напису позивач ОСОБА_1 не знав, з сумою стягнення він не згоден, тому письмово звернувся до приватного нотаріуса КМНО Хара Н.С. та 01.02.2019р. отримав копії виконавчого напису та документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, надав їх до суду.

Позивач ОСОБА_1 зазначав, що кредитного договору саме з Відповідачем - Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» не укладав, договір карткового рахунку був укладений 18 липня 2012 р. з банком ПАТ « Банк Ренесанс Капітал», повідомлень про зміну кредитора - банку не отримував. 02.06.2015 року сплатив суму 730грн. та 50 грн. (копії квитанцій №844110 та №844486 знаходяться в матеріалах справи) на рахунок ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» для погашення суми перед ПАТ «Банк Ренесанс капітал», у зв`язку з тим що відділення цього банку були закриті. Також Позивач ОСОБА_1 зазначив, що у виконавчому написі виданому 29.10.2018р. за реєстровим №10388 нотаріус посилається на кредитний договір НОМЕР_2 від 18.07.2012р., але до виконавчого напису додана копія пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) від 18.07.2012р., не зазначено строку повернення коштів, у документах наданих нотаріусу не має доказів отримання коштів у банку ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», не зазначено розміру наданих коштів, строку повернення коштів банку, конкретної дати, з якого часу виникла заборгованість не зрозуміло, період стягнення з 23.10.2017р. по 23.10.2018р. вказаний у виконавчому написі не зрозумілий, тому заборгованість не є безспірною. Відповідач - Публічне акціонерне товариство Перший Український Міжнародний банк» позивачу кошти не надавав. Борг виник саме перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та відповідач був обізнаний про це з липня 2015 року, мав право звернутися до суду про стягнення заборгованості, але не скористався цим, тому позивач вважає, що сплинув строк для вчинення виконавчого напису. Крім того, Позивачу ОСОБА_1 надсилались листи тільки від колекторських компаній з вимогами сплати невідомих йому сум та з погрозами, в яких зазначено, що повноваження по стягненню боргу передано до них (копії є в матеріалах справи).

Також позивач зазначив, що виписка з рахунку, надана нотаріусу, складена у вільній формі, без підтвердження первинними документами та не підтверджує факт отримання і розміру боргу позивача, не вказано з якого періоду часу виникла заборгованість, нема саме розрахунку боргу. Письмова вимога теж передбачає посилання на кредитний договір та загальну суму боргу, не містить розрахунку боргу. Не має доказів отримання позивачем ОСОБА_1 вимоги від банку - поштового повідомлення про вручення, та позивач вважає, що додана копія з переліком адресів не є доказом відправлення банком вимоги та отримання ним.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірила безспірність заборгованості боржника, не звернула уваги на те, що з дня виникнення права вимоги банку минуло більше трьох років.

Позивач зазначав, що у виконавчому написі, вказано, що підставою його здійснення саме за кредитним договором, є ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Окрім того, вказані правовідносини регулюються Постановою Кабінету Міністрів України N 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», проте приватний нотаріус Київського міського Нотаріального округу Хара Н. С., не мала права вчиняти виконавчий напис щодо стягнення кредитним договором НОМЕР_2 (а саме за наданою копією пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) від 18.07.2012р.), так як застосування Постанови №662, здійснюється з урахуванням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва №826/20084/14 від 20.03.2015р. та постанови Київського апеляційного адміністративного суду №826/20084/14 від 22.02.2017р. про що зазначено в самій Постанові №662.

Таким чином, станом на дату вчинення оскаржуваного виконавчого напису, а саме 29.10.2018р., кредитний договір вже не був тим документом, за яким стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, тому Позивач ОСОБА_1 вважає, вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню тому, що він вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України.

ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не сповістили.

Треті особи Приватний нотаріус Київського міського Нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна та приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Вольф Тетяна Леонідівна у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не сповістили.

Позивач надав до суду заяву, де просив розглядати справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог.

При таких обставинах суд вважає за необхідне розглянути справу в заочному порядку.

Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтями 11,12,81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;6) як розподілити між сторонами судові витрати;7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.07.2012р. між позивачем та ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є відповідач - ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» була укладена пропозиція укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферти), про відкриття карткового рахунку, з встановленням ліміту овердрафту (кредитування) 10000, грн, строком користування 24 місяці. Зміни та доповнення до договору не вносились.

28.11.2018р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Вольф Тетяною Леонідівною була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №57801633.

Вказане виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису вчиненого 29 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною зареєстрованого в реєстрі за № 10388, про стягнення з позивача боргу за кредитним договором НОМЕР_2 від 18.07.2012 р. в розмірі 11799,08 грн., в тому числі:

-Прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4870,41грн.,

-Прострочена заборгованість за комісією - 0 грн,

-Прострочена заборгованість за процентами - 6779,76 грн.,

-Строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 грн.,

- Строкова заборгованість за комісією - 0 грн.,

-Строкова заборгованість за процентами - 148,91 грн.,

та витрат по вчиненню виконавчого напису в розмірі 430,00 грн., а загалом 12229,08 грн.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Зокрема, на переконання суду, надані відповідачем нотаріусу документи не підтверджують безспірності заборгованості боржника перед стягувачем.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова КЦС ВС від 23.01.2018 року по справі № 310/9293/15).

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Заслуговують на увагу, посилання позивача на відсутність законодавчих підстав для вчинення виконавого напису.

Так, згідно п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172(із змінами, внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662), передбачено можливість стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів заборгованості з підстав, що випливають із кредитних відносин, за умови подання нотаріусу оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017, визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014року "Про внесення змін до переліку документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"в частині,а саме: п. 1З мін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1цього переліку)";

доповнити розділ пунктом 1-1такого змісту: "1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору;

б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;

в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;

г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання;

ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу".

п. 2Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів:

"Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту:

"Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.".

Зобов`язати Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, тобто Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зазначеним пунктом 2, визнано незаконною та не чинною.

Таким чином, у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 11799,08 грн., що виникла по кредитному договору НОМЕР_2 від 18.07.2012 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, виконавчий напис за № 10388 вчинений приватним нотаріусом Київського міського Нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною 29.10.2018року не підлягає виконанню.

Крім того, суд враховує, що відповідно до виконавчого напису нотаріуса, останній пропонує стягнути грошові кошти з позивача в сумі 12229,08грн., яка складається з 11799,08 грн. заборгованість за кредитним договором НОМЕР_2 від 18.07.2012р. та 430,00 грн. витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису.

У зв`язку з тим, що виконавчий напис № 10388 вчинений приватним нотаріусом Київського міського Нотаріального округу Хара Н.С. 29.10.2018року не підлягає виконанню в цілому, витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису в розмірі 430,00 грн. стягненню з позивача не підлягають.

Позивачем при зверненні до суду судовий збір не був сплачений, оскільки він є інвалідом II групи і звільнений від сплати згідно Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI, а саме статтею 5 « Пільги щодо сплати судового збору п.1.Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: …9) особи з інвалідністю I та II груп.»

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.12,19,81,133,141,259,264,265 ЦПК України, 15, 16, 18ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012р. № 296/5, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського Нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 29 жовтня 2018р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною за реєстровим №10388, яким запропоновано стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 12229,08 грн., що виникла по кредитному договору НОМЕР_2 від 18.07.2012 року, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь держави суму судового збору в розмірі 704 гривни 80 копійок.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті. Повний текст документі виготовлений 15 жовтня 2019 року.

Позивач : ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач : Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» .

Суддя : Штих Т.В.