САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/1329/19
2-з/206/10/19
УХВАЛА

06 березня 2019 року у м. Дніпрі Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними правочинів, усунення перешкод у здійсненні права користування житлом шляхом вселення,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2019 року від заявника ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на житловий будинок № 2-а по вулиці Прибережній у місті Дніпро. До вирішення спору по суті заборонити будь-яким державним реєстраторам вчиняти дії, повязані з державною реєстрацією права власності, інших речових прав, обтяжень щодо житлового будинку №2-а по вулиці Прибережній у місті Дніпро, в тому числі, але не виключно: приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкривати і закривати розділи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вносити до них відповідні записи, присвоювати реєстраційний номер обєкту нерухомого майна, вчиняти інші дії. До вирішення спору по суті заборонити будь-яким стороннім особам, крім ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходитися у житловому будинку № 2-а по вулиці Прибережній у м. Дніпро.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що до Самарського районного суду м. Дніпропетровська буде подано позовну заяву за його позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними правочинів, усунення перешкод у здійсненні права користування житлом шляхом вселення. Підставою для звернення до суду є протиправне позбавлення права користування житловим приміщенням шляхом неправомірних дій третіх осіб. Зазначає, що у лютому місяці 2018 року ОСОБА_2, його мати, власник житлового будинку, в якому він, як член сімї власника, проживав разом з нею з 2006 року, перенесла оперативне втручання з приводу видалення злоякісної пухлини головного мозку за допомогою трепанації черепа у тому числі для зменшення набряку та здавлення. Після перенесеної операції у ОСОБА_2 поступово розвились зміни у поведінці, сприйнятті реальності та відношення до оточуючих. Вона почала поводити себе не адекватно, постійно втрачала речі та документи, зявився немотивований страх та нав'язливі ідеї. Постійно провокувала або вигадувала конфлікти, без підстав викликала поліцію. 17 лютого 2019 року вона сказала йому, що їй необхідно стаціонарне лікування та вона лягає у лікарню, просила не турбувати. 28 лютого за місцем його проживання зявилися троє раніше не знайомих йому чоловіків, та повідомили, що вони є новими власниками домоволодіння №2-а по вул. Прибережній у м.Дніпро, на підтвердження чого надали копію Довіреності від ОСОБА_2 на право представлення та розпорядження. Наступним вони повідомили, що поселяють до будинку «своїх людей», а йому надається три години, щоб покинути приміщення. За результатами телефонного звернення до Четвертої міської лікарні, куди, за словами ОСОБА_2, вона направилася, було отримано інформацію, що вона на лікуванні не перебуває. Крім того, як стало йому відомо, в десятих числах лютого місяця 2019 року його мати в черговий раз зверталася до правоохоронних органів з приводу втрати паспорта. Він звернувся до Самарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області з заявою, в якій повідомив про події стосовно незаконних дій третіх осіб. Після повернення додому він зясував, що на вхідній хвіртці у домоволодіння знаходиться замок. Перелізши через паркан він побачив у будинку все тих самих чоловіків, які відмовилися пустити його до приміщення, зазначивши, що будинок виставлено на продаж та вони чекають покупців. Повідомити про місце знаходження ОСОБА_2 вони відмовилися. При поданні позовної заяви до суду буде подано клопотання про призначення судової психіатричної експертизи та почеркознавчої експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ознайомившись із змістом заяви про забезпечення позову, дослідивши додані до заяви документи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, в тому числі, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборона вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року ««Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. п. 6, 7 Постанови Пленуму ВСУ №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, особам які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно довідки голови квартального комітету № 32 від 02 лютого 2019 року ОСОБА_1 з 2006 року проживає разом зі своєю мтір'ю ОСОБА_2 за адресою: м. Дніпро, вулиця Прибережна, будинок 2-а.

Крім того 28 лютого 2019 року Самарським ВП прийнято заяву ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення.

Також наявна медична документація щодо хвороби ОСОБА_2.

Таким чином, виходячи з предмету спору та суб'єктного складу сторін, враховуючи вимоги ч.2 ст. 149, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, з'ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову та співмірність із заявленими позивачем вимогами, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Вимога заяви про заборону будь-яким стороннім особам, крім ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходитися у житловому будинку № 2-а по вулиці Прибережній у м. Дніпро не підлягає задоволенню, оскільки задоволення заяви у такий спосіб є аналогічним виконанню рішення суду у разі його задоволення, а наслідком розгляду справи може бути як відмова у задоволенні позовних вимог, так і їх повне або часткове задоволення.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає достатнім застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно по вулиці Прибережній буд. 2-а в м. Дніпро, яке належать ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а також заборонити вчиняти дії щодо цього майна до вирішення спору по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260-261, 263, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними правочинів, усунення перешкод у здійсненні права користування житлом шляхом вселення - задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок № 2-а по вул. Прибережній, у м. Дніпрі, яка належить на праві власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: м. Дніпро, вулиця Прибережна, буд. 2-а) на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори 06 вересня 2001 року, зареєстровано в реєстрі № 2-62.

Заборонити будь-яким державним реєстраторам вчиняти дії, пов'язані з державною реєстрацією права власності, інших речових прав, обтяжень щодо житлового будинку №2-а по вул. Прибережній у м.Дніпро, в тому числі, але не виключно: приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкривати і закривати розділи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вносити до них відповідні записи, присвоювати реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна, вчиняти інші дії.

Ухвалу для виконання направити державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Розяснити заявнику, що він відповідно ч. 4 ст. 152 ЦПК України повинен предявити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, у відповідності до приписів пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О. Сухоруков