02.09.2019 Справа № 756/4974/19
Справа № 758/4974/19
Провадження 2/756/3948/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 вересня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Даневич А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначає, що 07.07.2015 року ним укладено з ОСОБА_2 договір позики за умовами якого він надав у борг 253 000 грн., що станом на день укладення договору становило 11 000 доларів США, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути борг згідно узгодженого графіку погашення, а саме: 3 300 доларів США до 12.10.2015 року, 3 300 доларів США до 12.12.2015 року та 4 400 доларів США до 15.01.2016 року.

В подальшому ними змінено графік повернення грошових коштів, а саме: 3 500 доларів США до 15.05.2016 року, 3 500 доларів США до 15.09.2016 року, 4000 доларів США до 15.10.2016 року з кінцевим строком погашення боргу до 15.12.2016 року та в разі порушення боргових зобов`язань, застосування штафних санкцій у розмірі 10 % від суми залишку.

Крім того, 20.06.2018 року ним укладено з ОСОБА_2 додаткову угоду № 1 до договору позики, за умовами якого визначено новий графік сплату боргу та штрафні санкції за порушення виконання взятих на себе відповідачем зобов`язань. 03.10.2018 року відповідачем надано гарантійне зобов`язання по виконанню умов договору позики.

Оскільки ОСОБА_2 ухиляється від повернення позичених грошових коштів, ОСОБА_1 просить суд стягнути на його користь з відповідача 305 140 грн. заборгованості за договором позики, 47 771 грн. - 15 відсотків від суми заборгованості, 10 000 грн. компенсації моральну шкоду.

У поданому відзиві на позовну заяву, ОСОБА_2 не заперечує невиконання договірних зобов`язань щодо не повернення боргу та процентів за користування позикою, а у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди просив відмовити.

У судовому засіданні ОСОБА_2 позов підтримав, просив вимоги позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник ОСОБА_1 позов просив задовольнити частково, а саме просив відмовити в частині відшкодування моральної шкоди, а також просив відмовити у стягнення витрат на правничу допомогу.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 07.07.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в борг грошові кошти у розмірі 253 000 грн., що еквівалентно 11 000 доларам США на момент укладення договору, які зобов`язувався повернути згідно узгодженого графіку, а саме: 3 300 доларів США до 12.10.2015 року, 3 300 доларів США до 12.12.2015 року та 4 400 доларів США до 15.01.2016 року, що підтверджується розпискою відповідача від 07.07.2015 року (а.с. 13).

15.12.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змінено графік повернення позики, а саме: 3 500 доларів США до 15.05.2016 року, 3 500 доларів США до 15.09.2016 року, 4000 доларів США до 15.10.2016 року з кінцевим строком погашення боргу до 15.12.2016 року та в разі порушення боргових зобов`язань, зобов`язався виплатити штрафні санкції у розмірі 10 % від суми залишку, що підтверджується розпискою відповідача від 15.12.2016 року (а.с. 14).

За змістом заяви ОСОБА_2 від 05.09.2017 року він повідомляє ОСОБА_1 , що його борг у розмірі 11 000 доларів СШАза двома раніше виданими ним розписками повернути не може та просить чергової відстрочки до 31.12.2017 року (а.с. 16).

Зі змісту гарантійного зобов`язання від 03.10.2018 року, ОСОБА_2 підтверджує, що порушує зобов`язання надане ОСОБА_1 та зобов`язався виконати його двома платежами: 13.10.2018 року - 4 000 доларів США, 30.10.2018 року - 4 000 доларів США (а.с. 17).

Відповідно до умов додаткової угоди № 1 до договору позики, укладеної 20.06.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , сторони угодили зменшення заборгованості в частині виплати відсотків та встановили заборгованість за договором у розмірі 11 000 доларів США, що складає заборгованість за основним боргом 253 000 грн., витрати, пов`язані із залученням юриста для надання правової допомоги, що складає 6 000 грн. та 10 % від суми та розділено її на рівні частини на день проведення розрахунку за договором в наступному порядку: 30.07.2018 року - грошову суму, що становить еквівалент 500 доларів США, 30 серпня 2018 року - грошову суму, що становить еквівалент 2 000 доларів США, 30 вересня 2018 року - грошову суму, що становить еквівалент 2 000 доларів США, 30 жовтня 2018 року - грошову суму, що становить еквівалент 2 000 доларів США, 30.12.2018 року - грошову суму, що становить еквівалент 2 000 доларів США, 30 січня 2019 року - грошову суму, що становить еквівалент 1 100 доларів США, що складає 10 % від загальної суми боргу витрачені на правову допомогу та 500 доларів США залишку боргу (а.с. 18).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики, одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що у судовому засіданні установлено те, що ОСОБА_2 не виконав взяте на себе зобов`язання за укладеним із ОСОБА_1 договором позики та не повернув взяті у борг грошові кошти, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у розмірі 305 140 грн. 00 коп. боргу за договором позики, а також 47 771 грн. 00 коп. відсотків за договором позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Враховуючи, що правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного між ними договору позики, який не містить такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування моральної шкоди, а також цей вид відповідальності не встановлений законом у грошових зобов`язаннях, суд не має правових підстав для задоволення вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, а тому у задоволенні в цій частині позову слід відмовити.

Крім того, клопотання ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 29 000 грн. не підтверджені фактами реального надання послуг адвоката на вказану суму саме по цій цивільній справі. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 29 000 грн. є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним частково стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу, а саме у розмірі 3 000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 33, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) 305 140 грн. 00 коп. боргу за договором позики, 47 771 грн. 00 коп. відсотків за договором позики, 3 529 грн. 11 коп. судового збору, 3 000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу, а всього 359 440 (триста п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста сорок) грн. 11 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції в тридцятиденний строк з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя