№ 2-4935/15-ц
провадження 2-зз/201/27/19
УХВАЛА

06 березня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

за участі секретаря Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» (код ЄДРПОУ ОСОБА_3 «Дніпроінмед» 21870998), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2), треті особи: Моторно (транспортне) страхове бюро України, Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сфері ринків фінансових послуг, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала вище зазначена цивільна справа.

Під час розгляду справи судом ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2015 року були вжиті заходи забезпечення позову, а саме: в межах позовних вимог у сумі 255587,22 грн. накладений арешт на грошові кошти належні приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Дніпроінмед»; оголошена заборона на відчуження в межах позовних вимог у сумі 255 587,22 грн. усього рухомого та нерухомого майна належного ОСОБА_4; оголошена заборона на відчуження в межах позовних вимог у сумі 255 587,22 грн. усього рухомого та нерухомого майна належного ОСОБА_1.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2015 року ухвалу судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22 квітня 2015 року змінено в частині розміру належної ОСОБА_3 «Страхова компанія «Дніпроінмед» грошової суми, на яку було накладено арешт з 255587 гривень 22 копійок на суму в розмірі 30628 гривень 64 копійок.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 12 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «Страхова компанія «Дніпроінмед», ОСОБА_1, ОСОБА_4, треті особи: Моторно (транспортне) страхове бюро України, Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сфері ринків фінансових послуг, ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволені частково, а саме: стягнуто з ОСОБА_3 «Страхова компанія «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 10 259 (десять тисяч двісті пятдесят девять) грн. 15 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6 345,62 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000, 00 грн., а разом 9 345 (вісім тисяч триста сорок пять) грн. 62 коп.; у задоволенні решти вимог відмовлено; у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено у повному обсязі; стягнуто з ОСОБА_3 «Страхова компанія «Дніпроінмед», ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору по 275 грн. 60 грн. з кожного.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 12 липня 2016 року змінено в частині суми матеріального збитку, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 та стягнуто 88932,15 грн.; в частині судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 та стягнуто 2512,39 грн.; в частині судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 «СК «Дніпроінмед» на користь позивача ОСОБА_2 та стягнуто 215,44 грн.

Ухвалою Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2018 року частково скасовано заходи забезпечення позову по справі.

ОСОБА_1 25 лютого 2019 року звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову щодо його майна.

Частиною 1 стаття 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду.

Особи, які брали участь у справі, у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому з урахувань зазначеного суд вважає можливим розглядати питання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності цих осіб.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно ч. 8 ст. 158 ЦПК України Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши матеріали справи та заяви та додані до неї документи, суд вважає можливим скасувати оголошену заборону на відчуження в межах позовних вимог у сумі 255 587,22 грн. усього рухомого та нерухомого майна належного ОСОБА_1, що вжито ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2015 року, оскільки справу розглянуто судом та рішення суду виконано у повному обсязі, в звязку з чим державним виконавцем 03 серпня 2018 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а тому з урахуванням вище викладеного та зазначеного відсутні передбачені законом підстави для подальшої наявності зазначених заходів забезпечення позову щодо майна ОСОБА_1.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що заява є мотивованою та обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги будь-які заперечення інших осіб щодо зазначеного, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджені.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вказаної заяви, оскільки вона ґрунтується на вимогах закону та є передбачені законом підстави для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 258, 259, 260-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати оголошену заборону на відчуження в межах позовних вимог у сумі 255 587,22 грн. усього рухомого та нерухомого майна належного ОСОБА_1, що вжито ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2015 року.

Ухвала набрала законної сили 06 березня 2019 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.А Антонюк