Справа № 515/950/18
Провадження № 2/515/157/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача-адвоката ОСОБА_2

відповідача представника Татарбунарської міської ради

Одеської області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари справу за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Татарбунарської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на слідуючі обставини.

28 серпня 2014 року в місті Татарбунари Одеської області померла мати позивача ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок №29 по вулиці Івана Кожедуба (колишня Дімітрова) в м. Татарбунари Одеської області, який належав останній на підставі договору купівлі-продажу від 19 червня 1978 року, зареєстрованого в реєстрі за №765.

Позивач є спадкоємцем першої черги по закону, інших спадкоємців, що претендують на спадщину, немає.

Звернувшись до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини після смерті матері (спадкова справа №43/2015), позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану нерухомість, через відсутність (ненадання) правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок.

Надати оригінал правовстановлюючого документу, а саме оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку позивач не зміг, оскільки після смерті спадкодавця він був втрачений. Про втрату вказаного договору купівлі-продажу від 19.06.1978 року на ім'я спадкодавця була опублікована об'ява в газеті Татарбунарський вісник.

За таких обставин, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом про визнання за ним, як спадкоємцем першої черги за законом, права власності на житловий будинок, враховуючи, що отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину по закону він позбавлений можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене спадкове майно, який необхідно надати нотаріусу для прийняття спадку.

Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 липня 2018 року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 14.11.2018 року від приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу ОСОБА_6 витребувано докази - інформацію щодо наявності спадкової справи та кола спадкоємців до майна померлої ОСОБА_4

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.50 ).

Представник Татарбунарської міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову (а.с. 40 ).

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на належне сповіщення позивача, його представника та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представників позивача та відповідача. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази в сукупності, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з наступного.

При вирішенні спору, судом з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом, в установлений законом строк вступив у спадок після смерті своєї матері ОСОБА_4, померлої 28 серпня 2014 року, подавши до нотаріуса заяву про вступ у спадок та отримав свідоцтва про право на спадщину на належну спадкодавцю квартиру та на земельну ділянку, яка належала його батькові ОСОБА_7, що перейшла у спадщину до його матері, а після її смерті, в порядку ст.1276 ЦК України - до нього. Разом з тим, позивач позбавлений можливості в установленому законом порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначений спадковий будинок, належний його матері, через відсутність правовстановлюючого документу на вказану нерухомість, розташовану по вул. Івана Кожедуба (колишня Дімітрова), 29 в м.Татарбунари, який необхідно надати нотаріусу для прийняття спадку. Вказане підтверджується наступними доказами:

- копією технічного паспорту на будинок №29 по вул. І.Кожедуба (колишня Дімітрова) в м. Татарбунари Одеської області, виготовленого 20.09.2017 року, з якого вбачається схематичний план земельної ділянки, на якій розташований будинок, план будинку, характеристика будинку, господарських будівель та споруд, експлікація внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового будинку (а.с.5-7);

- копією свідоцтва про смерть 1-ЖД №523549, згідно якого ОСОБА_4 померла 28 серпня 2014 року (а.с.8);

-копією повторного свідоцтва про народження серії І-ЖД №290282, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Біляївського районного управління юстиції в Одеській області 01.07.1999 року (а.с.9), згідно якого батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_4;

- листом нотаріуса №408/02-14 від 22 травня 2018 року (а.с.10), із якого слідує, що приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу ОСОБА_6 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_4 (спадкова справа №43/2015 від 25.02.2015 року), через відсутність (ненадання) правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок;

-звітом про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку загальною площею 35,7 кв.м, розташованого за адресою: Одеська область, м. Татарбунари вул. І.Кожедуба, 29, яким підтверджується вартість спадкового житлового будинку з будівлями та спорудами, яка складає 46992 грн. (а.с.11-12);

-довідкою, виданою відділом з питань реєстрації виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області за №06-15/201 від 01.06.2018 року (а.с.16), з якої слідує, що згідно домової книги ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті, яка настала 28.08.2014 року, не була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з тим, на моменті її смерті за вищевказаною адресою, згідно даних домової книги, був зареєстрований її син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3;

-копією договору купівлі- продажу від 19.06.1978 року, зареєстрованого в реєстрі за №765 (а.с.17-18), згідно якого ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_8 житловий будинок з дворовими спорудами, розташований по вул. Дімітрова, 29 в м. Татарбунари Одеської області;

-копією повторного свідоцтва про смерть серії І-ЖД №3418126, згідно якого ОСОБА_7, помер 20 березня 2014 року (а.с.19);

- витягом з Державного реєстру акті цивільного стану громадян про державну реєстрацію із зазначенням відомостей про другого з подружжя за №4 від 16.06.2015 року (а.с.20), з якого вбачається, що 28 листопада 1970 року був укладений шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9;

- об'явою, опублікованою в газеті Татарбунарський вісник за №21 від 09.06.2018 року (а.с.21-22), з якої видно, що в графі втрачені значиться: вважати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна ( реєстраційний номер №765 від 19.06.1978 року), в звязку з втратою його оригіналу на імя ОСОБА_4.

Крім того, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 29.11.2018 року (а.с.42-43 ) підтверджується, що після смерті спадкодавця ОСОБА_4, померлої 28.08.2014 року, приватним нотаріусом ОСОБА_6 відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 57157797, зареєстрована у нотаріуса за №43/15 від 25.02.2015 року, на підставі заяви ОСОБА_1 щодо прийняття спадщини по закону після померлої ОСОБА_4 Також нотаріусом надано суду копії виданих позивачу свідоцтв про право на спадщину за законом від 05.03.2015 року за № у реєстрі 306 на спадкову квартиру №5, розташовану по вул. Карла Маркса, 17 в м. Татарбунари Одеської області (а.с.46) та від 05.08.2015 року за реєстровим №1202 на спадкову земельну ділянку, яка належала померлому ОСОБА_7, прийняту у спадщину його матір'ю ОСОБА_4 (а.с.48).

Відповідно до п.4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріальної контори правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві».

Таким чином, між сторонами виникли спадкові правовідносини, які неможливо вирішити в позасудовому порядку.

У відповідності до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, як передбачено ст.16 ЦК України.

Частиною першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Таким чином, судом з достовірністю встановлено, що позивач є сином спадкодавця ОСОБА_4 (а.с.9) та, відповідно, спадкоємцем першої черги за законом після її смерті, в тому числі й на житловий будинок, розташований по вул. Івана Кожедуба, 29 в м. Татарбунари Одеської області. В звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, приватним нотаріусом ОСОБА_6 правомірно відмовлено останньому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно (а.с.10), належне спадкодавцю, що з достовірністю підтверджується дослідженими судом доказами (а.с.а.с.17-18). Відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок також підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні.

У звязку з неможливістю отримання після смерті спадкодавця правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість, при відсутності заперечень відповідача (а.с.40), з урахуванням розяснень абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, суд вважає, що права позивача ОСОБА_1 мають бути захищені, шляхом визнання за ним, як спадкоємцем першої черги за законом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. І.Кожедуба (колишня Дімітрова), 29 в м.Татарбунари Одеської області, що залишився після смерті його матері ОСОБА_4, померлої 28 серпня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 15,16, 328, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 77, 78, 81, 247, 258, 259, 263, 265, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 /паспорт серії ОК №026362 виданий Татарбунарським РС ГУМС України в Одеській області 17.11.2016 року, ідентифікаційний номер - /, як спадкоємцем першої черги за законом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. І.Кожедуба (колишя Дімітрова), 29 в м. Татарбунари Одеської області, який залишився після смерті його матері ОСОБА_4, померлої 28.08.2014 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.А.Семенюк