Справа № 274/4192/15-ц
Провадження № 6/522/1262/19
УХВАЛА

10 жовтня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Єршової Л. С.,

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмаш Плюс», Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси подано заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмаш Плюс», Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що сплатив заборгованість перед стягувачем в рамках виконавчого провадження №54996836 за виконавчим листом №274/4192/15-ц від 11.07.2016 року, що видав Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» боргу за кредитним договором № 128/1-11 від 29.03.2011 року станом на 27.08.2015 року у розмірі 202 821,82 грн., а тому відсутні підстави для обмеження права заявника у виїзді за кордон, на підставі чого заявник просив скасувати тимчасове обмеження у його праві виїзду за межі України.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, у якому заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підтримав, просив задовольнити та провести судове засідання за його відсутності.

Представник заінтересованої особи ТОВ «Інвестмаш Плюс» в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, у якому проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечував та просив розглянути заяву за його відсутності.

Представник Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.10.2017 року головним державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Вельковим О.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №54996836 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» боргу за кредитним договором № 128/1-11 від 29.03.2011 року станом на 27.08.2015 року у розмірі 202 821,82 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.07.2018 року було задоволено подання державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Велькова О.В. та громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , обмежено у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за виконавчим листом №274/4192/15-ц від 11.07.2016 року, виданим Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» боргу за кредитним договором № 128/1-11 від 29.03.2011 року станом на 27.08.2015 року у розмірі 202821,82 грн.

22.10.2018 року між ТОВ «ІНВЕСТМАШ ПЛЮС» та ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» укладений договір про відступлення права вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 128/1-11 у сумі 202821,82 грн.

14.01.2019 року на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області замінено сторону у виконавчому провадженні № 54996836 від 25.10.2017 року, а саме боржника на ТОВ «ІНВЕСТ МАШ ПЛЮС», ЄДРПОУ - 39037738.

22.07.2019 року ОСОБА_1 сплатив заборгованість за кредитним договором № 128/1-11 від 29.03.2011 року, про що отримав від правонаступника стягувача ТОВ «Інвестмаш Плюс» довідку про відсутність у стягувача грошових вимог до ОСОБА_1 за вищевказаним договором.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Аналіз зазначених норм закону дає можливість дійти висновку про те, що для обмеження особи у праві виїзду за межі України необхідно встановити умисне ухилення від виконання зобов`язань, яке включає в себе обізнаність особи про наявність в неї зобов`язань та вчинення дій по ухиленню від їх виконання.

Задовольняючи подання, суд виходив із того, що державний виконавець довів, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язання за виконавчим листом №274/4192/15-ц від 11.07.2016 року, виданим Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області.

Разом із цим, ОСОБА_1 надано до суду докази того, що на теперішній час він виконав зобов`язання за вище наведеним виконавчим листом, що підтверджується довідкою, виданою ТОВ «Інвестмаш Плюс» від 24.07.2019 року у тому, що стягувач не має ніяких грошових вимог до ОСОБА_1 за кредитним договором №128/1-11 від 29.03.2011 року.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Згідно статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Відповідно до ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно і свою власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для охорони здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. З ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду.

Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 у зв`язку з виконанням грошового зобов`язання за виконавчим листом №274/4192/15-ц від 11.07.2016 року, виданим Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, та вбачає за доцільне скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354, 441 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмаш Плюс», Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 07.02.1998 року Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за виконавчим листом №274/4192/15-ц від 11.07.2016 року, виданим Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» боргу за кредитним договором № 128/1-11 від 29.03.2011 року станом на 27.08.2015 року у розмірі 202821,82 грн., встановлене ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.07.2018 року у справі №274/4192/15-ц.

Копію ухвали направити для виконання Державній прикордонній службі України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання її копії до Одеського апеляційного суду.

Суддя Л.С.Єршова