Справа № 740/3066/18
Провадження № 2/740/91/19
РІШЕННЯ

іменем України

18 лютого 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,

представника відповідача-адвоката Семенок В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку терміном 2 місяці для прийняття спадщини після своєї матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Позов обгрунтований тим, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на АДРЕСА_1. На день смерті матері позивач мав 66 річний вік і мав право на обов»язкову частку у її спадщині, і вважав, що прийняв спадщину, але у зв»язку з юридичною необізнаністю своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Також позивач з 14 вересня 2000 року є особою з інвалідністю 3 групи із захворюванням, пов»язаним із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, постійно лікується амбулаторно вдома та щорічно відвідує санаторне лікування. В період шестимісячного строку звернення до нотаріуса за два місяці до закінчення вказаного строку мав різке погіршення стану здоров»я. Єдиним спадкоємцем, яким могла бути подана заява про прийняття спадщини, є дочка спадкодавця-ОСОБА_3.. Просить позов задовольнити.

Згідно відзиву на позовну заяву від 15 серпня 2018 року відповідач ОСОБА_3 позов не визнає з посиланням на те, що поважні причини пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса відсутні.

Ухвалою суду від 26 листопада 2018 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду.

В поясненнях від 18 лютого 2019 року позивач ОСОБА_2 зазначає про свій пенсійний вік, хворобливий стан та неможливість пересування через різке погіршення захворювання, що перешкодило своєчасному зверненню із заявою про прийняття спадщини.

Згідно заяви від 18 лютого 2019 року позивач ОСОБА_2 позов підтримує, просить провести судове засідання 18 лютого 2019 року за відсутності.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Семенок В.І. позов не визнав, пояснивши, що поважні причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини позивачем не надані.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Позивачем по справі є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому на час смерті його матері ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Світанок Ніжинського району було 65 років, останній з 1979 року має зареєстроване місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_2 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом 3 групи безстроково внаслідок захворювання, пов»язаного із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до копії виписки із медичної картки амбулаторного хворого позивач ОСОБА_2 перебував на амбулаторному лікуванні з 03 січня 2014 року по 23 березня 2014 року.

Згідно копії довідки Світанківської сільської ради Ніжинського району від 14 червня 2018 року ОСОБА_4 станом на час своєї смерті проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1, з останньою проживала без реєстрації дочка ОСОБА_3.

Відповідно до копій спадкової справи після ОСОБА_4 наявна заява ОСОБА_3 від 19 лютого 2014 року про прийняття спадщини своєї матері.

Докази на підтвердження інших осіб, які здійснили дії по прийняттю спадщини ОСОБА_4 станом на час розгляду справи відсутні.

Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття.

За правилами ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За положеннями ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, вік, наявність конфліктів між спадкоємцями, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини тощо.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як на підставу пропуску строку для прийняття спадщини позивач ОСОБА_2 посилається на похилий вік-65 років, інвалідність 3 групи, віднесення по постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та хворобливого стану, амбулаторне лікування.

Згідно наданих до суду копій довідок, виписки із медичної картки та встановлення позивачу ОСОБА_2 3 групи інвалідності, свідчить про наявність у нього певних обмежень життєдіяльності, але суду не надано доказів потреби позивача в сторонньому нагляді, догляді чи допомозі, нездатності до самообслуговування у спірний період часу, які б об'єктивно перешкоджали зверненню ОСОБА_2 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Крім того письмова заява про прийняття спадщини може бути надіслана поштою, при цьому позивач не позбавлений був можливості здійснення даних дій, що останнім у встановленому порядку не спростовано.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами тієї обставини, що його хворобливий стан та 65-річний вік об'єктивно перешкоджало поданню заяви про прийняття спадщини. Із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач звернулася лише у 2018 році, майже через п'ять років з моменту смерті спадкодавця ОСОБА_4, що є досить тривалим проміжком часу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин підстави для задоволення позову в судовому засіданні не встановлені.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,- відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 01 березня 2019 року.