Провадження №2-н/523/720/19
СУДОВИЙ НАКАЗ
Суддя Суворовського районного суду м. Одеси, Середа І.В., розглянувши заяву акціонерного товариства «Одесаобленерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 8242,56 грн., вважає, що заява про видачу судового наказу підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Згідно з ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Як зазначено в довідці відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області, яка надійшла до суду 30.09.2019р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.12.2004р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.8 ст.28 ЦПК України, позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть також пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Оскільки ОСОБА_1 є споживачем послуг АТ «Одесаобленерго», що підтверджується особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим для надання послуг за адресою: АДРЕСА_2 , тому заява про видачу судового наказу підсудна Суворовському районному суду м. Одеси
Згідно зі ст.68,162 Житлового Кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 статті 615 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
На порушення вимог ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.42 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою КМ України від 26.07.1999 року №1357, які регулюють відносини між споживачами електричної енергії та енергопостачальниками, споживач своєчасну оплату за спожиту електричну енергію в повному обсязі не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість.
Таким чином, суддя прийшов до висновку, що сума боргу за період з серпня 2017 р. по грудень 2018 р. за мінусом сплачених коштів, у розмірі - 8242,56 грн. підлягає стягненню у порядку наказного провадження.
Згідно ст.ст. 141, 168 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 192 грн. 10 коп., сплачений заявником, підлягає стягненню на його користь з боржника.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України суд повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника - ч.1 ст.167 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 161, 163, 167, 168 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 615,625 ЦК України, ст.ст.67, 68, 162 ЖК України, ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п.42 «Правил користування електричною енергією для населення», ст.4 Закону України «Про судовий збір»,
Копію наказу та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.
У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Суддя: