ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 жовтня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/2237/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1287/19

Чернігівський апеляційний суд в особі судді Шитченко Н.В., вивчивши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із будинку, що є у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою від 12 вересня 2016 року Прилуцький міськрайонний суд визнав мирову угоду, затверджену сторонами у справі про розподіл житлового будинку та господарсько-побутових будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 , та про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Провадження у даній цивільній справі закрив.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою, 22 серпня 2019 року (згідно з відбитком штампу вхідної кореспонденції суду) ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою. Одночасно позивачем заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Ухвалою від 20 вересня 2019 року апеляційний суд залишив апеляційну скаргу без руху, а ОСОБА_1 було запропоновано у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали подати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження з зазначенням інших підстав для поновлення такого строку.

В надісланій до суду на виконання ухвали заяві ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що він, виходячи з принципу добросусідства, намагався з вересня 2016 року переконати відповідачів у необхідності розумного компромісу і пропустив строк на апеляційне оскарженняухвали від 12 вересня 2016 року. Вважає, що опинився у правовій безвиході через власну правову необізнаність.

Такі твердження скаржника не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, зважаючи на наступне.

Оскаржувана ухвала суду була винесена 12 вересня 2016 року, і строк її апеляційного оскарження був встановлений відповідно до приписів ч. 2 ст. 294 ЦПК України (в редакції, чинній на день постановлення ухвали), тобто, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія ухвали суду була отримана представником позивача ОСОБА_4 22 вересня 2016 року (а.с. 52), апеляційну скаргу на ухвалу було 22 серпня 2019 року.

Згідно п.9 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції, що діє від 15 грудня 2017, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки апеляційна скарга позивачем подана 22 серпня 2019 року, то апеляційний суд керується нормами ЦПК України у редакції, що діє з 15 грудня 2017 року.

Згідно зі статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Чинний ЦПК України обмежує дискреційні повноваження апеляційного суду стосовно часу поновлення строків на оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію цивільних процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя стаття 3 ЦПК України).

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 у справі № 361/161/13-ц відійшла від висновку, викладеному у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 у справі № 369/8537/15-ц та від 31 жовтня 2018 у справі № 635/8219/15-ц, згідно з якими процесуальний строк, зазначений у частині другій статті 358 ЦПК України при відсутності винятків, може бути поновлений і що процедура апеляційного оскарження визначається на момент ухвалення судових рішень, а не на момент подачі апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з розпискою про виклик до суду ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, який відбувся 12 вересня 2016 року (а.с.40а).

12 вересня 2016 року судом було ухвалено судове рішення в даній справі.

22 вересня 2016 представник позивача ОСОБА_4 отримала копію судового рішення, 27 червня 2017 року ОСОБА_1 подав заяву про роз`яснення рішення суду, як у судом задоволено та 06 липня 2017 року винесено ухвалу про роз`яснення рішення суду. 22 серпня 2019 року позивач подав апеляційну скаргу.

Отже, в період з 22 вересня 2016 року по 22 серпня 2019 року, тобто майже три роки, позивач будь-яких процесуальних дій, спрямованих на реалізацію своїх прав щодо оскарження рішення суду першої інстанції, не здійснював.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Разом з тим, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Позивач був повідомлений про розгляд справи, мав процесуальний статус позивача. Обставин щодо існування непереборної сили, що призвела до пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 в заяві про поновлення строку не наведено.

Ураховуючи наведені вище норми процесуального законодавства та фактичні обставини справи, практику Європейського суду з прав людини, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, оскільки, відповідно до положень ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Зважаючи на викладене вище та відсутність виключних підстав для поновлення строку на оскарження, визначених у статті 358 ЦПК України, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 12 вересня 2016 року задоволенню не підлягає, а у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Відповідно до частини четвертої статті 358 ЦПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи в порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтею 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із будинку, що є у спільній частковій власності.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із будинку, що є у спільній частковій власності.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження направити учасникам справи, а скаржнику - копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її складення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Н.В. Шитченко