Постанова

Іменем України

11 березня 2019 року

м. Київ

справа № 640/19162/16-ц

провадження № 61-13211св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЧервинськоїМ. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»,

представники відповідача: ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на рішення Київського районного суду м. Харкова в складі судді Зуб Г. А. від 02 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області в складі колегії суддів: Карімової Л. В., Бурлаки І. В., Яцини В. Б. від 11 січня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, який у подальшому уточнив та просив: визнати незаконними дії відповідача по розірванню договору про надання банківських послуг № 269510/2736412 від 03 червня 2016 року з позивачем; зобов'язати відповідача на наступний день після набрання чинності судовим рішенням відкрити картковий рахунок № НОМЕР_2 (платіжну картку № НОМЕР_1).

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 03 червня 2016 року він уклав з публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (далі -ПАТ «Креді Агріколь Банк» договір про надання банківських послуг № 269510/2736412. Відповідно до його заяви про надання банківської послуги «Відкриття поточного (карткового) рахунка, видача дебетної картки та їх обслуговування» від 03 червня 2016 року відповідачем 03 червня 2016 року було відкрито рахунок № НОМЕР_2 в гривні. У подальшому через вказаний поточний рахунок він вносив грошові кошти для поповнення статутного фонду та на поповнення обігових коштів товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамет» (далі - ТОВ «Аквамет»), учасником якого він є, відповідно до умов договору поворотної фінансової допомоги № 1 від 06 липня 2017 року. 28 липня 2016 року він отримав письмовий запит від 27 липня 2016 року від ПАТ «Кредит Агріколь Банк» з проханням про надання інформації щодо джерел походження доходу, а також надання пояснень щодо дроблення сум під час внесення грошових коштів через каси різних відділень банку. У своїй відповіді на запит він пояснив, що джерела походження коштів є законними, оскільки 01 червня 2016 року він уклав догорір позики з фізичною особою - ОСОБА_9 у м. Харкові. Суму вказаної позики він отримував частинами, і тому з об'єктивних причин не міг внести грошові кошти одразу однією сумою. Крім того, при дробленні сум та внесенні їх через різні відділення банку він керувався міркуваннями мінімізації ризиків втратити велику суму грошових коштів, через події непередбачуваного характеру. Однак, незважаючи на надану відповідачеві всієї запитуваної інформації, банк 31 березня 2017 року в односторонньому порядку без будь-яких належних для цього законодавчих підстав розірвав договір про надання банківських послуг № 269510/2736412 від 03 червня 2016 року та закрив відкритий у банку позивачем рахунок.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано дії ПАТ «Кредит Агріколь Банк» по розірванню договору про надання банківських послуг № 269510/2736412 від 03 червня 2016 року укладений між ПАТ «Кредит АгрікольБанк» та ОСОБА_4 незаконними. Зобов'язано ПАТ «Кредит Агріколь Банк» на наступний день після набуття судовим рішенням законної сили, відкрити картковий рахунок № НОМЕР_2 (платіжну карку № НОМЕР_1) ОСОБА_4 Вирішено питання про судовий збір.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем не було надано належних та допустимих доказів стосовно наявності підстав (мотивованих підозр у служби) для прийняття відповідних рішень щодо зупинення відповідачем надання фінансових послуг, а більш того розірвання договору про надання банківських послуг.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Кредит Агріколь Банк» залишено без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд, погоджуючись з висновками місцевого суду про задоволення позову, зазначив про те, що відповідачем не доведена правомірність обмеження доступу ОСОБА_4 до власних коштів та вільного розпорядження ними. Крім того, розірвання договору в односторонньому порядку є недопустимим. Таким чином блокування банком розрахункових рахунків та розірвання договору про надання банківських послуг не ґрунтується на законних підставах.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2018 року ПАТ «Креді Агріколь Банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2018 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 640/19162/16-ц з Київського районного суду м. Харкова, та зупинено дію рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів попередніх інстанцій є безпідставними, такими що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та суперечать положенням Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та Положенню про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року № 417.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 03 червня 2016 року ОСОБА_4 уклав з відповідачем договір про надання банківських послуг № 269510/2736412 та на підставі укладеного договору позивачу був відкритий поточний рахунок фізичної особи НОМЕР_2 в гривні.

01 вересня 2017 та 02 вересня 2017 року ОСОБА_4 ініціював декілька платіжних операцій кожна по 250 000,00 грн номіналом в загальному розмірі 500 000,00 грн.

У зв'язку з чим банк обмежив право позивача розпоряджатися грошовими коштами на рахунку, оскільки вказані перекази підпадали під фінансовий моніторинг.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У статті 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно зі статтею 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Таким чином, діє ПАТ «Кредит Агріколь Банк» щодо зупинення фінансових операцій за рахунком клієнта мають, зокрема, відповідати усім вимогам спеціального Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» банки є суб'єктами первинного фінансового моніторингу.

Частинами першою-третьою статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» передбачено, що суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або) 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов'язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, повязаних з провадженням терористичної діялності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб'єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб'єкта первинного фінансовго моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочі дні з дня зупинення (включно).

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб'єкт первинного фінансового моніторингу зобов'язаний в день отримання, але не пізніше 11 годин наступного робочого дня після отримання відповідного рішення повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за якими були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум.

Частиною п'ятою статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» визначено, що у разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки: ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов'язаний негайно скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних (відповідно) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій та повідормити про це суб'єкту первинного фінансового моніторингу; є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб'єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції). Строк зупинення відповідних фінансових (фінансової) операцій (операції) продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.

Строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) суб'єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій-п'ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають.

Пунктом 91 постанови Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року № 417 «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу» передбачено, що банк зобов'язаний інформувати визначені законодавством України правоохоронні органи за місцем розташування банку про фінансові операції, стосовно яких є підстави підозрювати, що вони пов'язані, стосуються або призначені для фінансування тероризму чи фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, та їх учасників у день виявлення, але не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації таких фінансових операцій.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України 2004 року суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною другою статті 10 ЦПК України 2004 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

У статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може грунтоваться на припущеннях.

Судом установлено, що ПАТ «Кредит Агріколь Банк» належним чином не обгрунтувало блокування карткових рахунків, відкритих на ім'я позивача.

Крім того, ПАТ «Кредит Агріколь Банк» у порушення вимог статтей 10, 60 ЦПК України 2004 року не надало суду належних і допустимих доказів звернення із заявою до правоохоронних органів про незаконні, на думку відповідача, дії клієнта, не довело порушення позивачем вимог законодавства, за наслідками порушення яких було заблоковано його карткові рахунки. Рахунки було заблоковано без повідомлення і згоди позивача. На час ухвалення оскаржуваного рішення місцевим судом рахунки позивача були заблоковані близько 10 місяців, а саме з жовтня 2016 року.

На підставі вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що суди попередніх інстанцій, установивши, що дії відповідача щодо обмеження права користування і розпорядження картковими рахунками шляхом їх блокування не відповідають вимогам законодавства, зокрема, вимогам Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», дійшли правильного висновку про задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Частиною третьою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанцій у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ураховуючи, що ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 червня 2018 року було зупинено дію рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2017 року до закінчення касаційного провадження, касаційне провадження у справі закінчено, тому дія вказаного судового рішення підлягає поновленню.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2018 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

В. М. Коротун

В. П. Курило