РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1181/19

12 червня 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л. А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину і дружину, зайняту доглядом за дитиною віком до 3-х років

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно і до досягнення сином повноліття та на дружину, зайняту доглядом за дитиною віком до 3-х років в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свідоцтві про народження дитини відповідач ОСОБА_2 записаний батьком. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини та на її утримання не надає. В зв`язку з тим, що на даний час вона не працює, оскільки зайнята доглядом за сином до досягнення ним 3-х років, тому потребує утримання від чоловіка. Відповідач є працездатною та здоровою людиною, отже має можливість сплачувати аліменти на утримання сина та на її утримання.

Ухвалою судді Костопільського районного суду від 13.05.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов.

До початку судового розгляду справи, а саме 04.06.2019 року представником відповідача адвокатом Остапенко В. С. на адресу суду було подано відзив на позов, в якому він позовні вимоги визнав частково та зазначив, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у сумі 1500 грн. є надто завищеною, а стягнення аліментів на утримання дружини є необґрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідач не заперечує стосовно стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак просить визначити їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Стосовно стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку, то відповідач просить відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так у відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2019 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить 1626 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони з 15.07.2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 15.07.2017 року Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 26.07.2018 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. В свідоцтві про народження дитини відповідач ОСОБА_2 записаний батьком.

Неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, батько дитини, відповідач по справі, проживає окремо від сім`ї.

Відповідач добровільно необхідних коштів на утримання дитини та на утримання позивача не надає, хоча є працездатною особою, знаходиться в працездатному віці та має можливість надавати необхідні кошти на їх утримання.

Матір дитини ОСОБА_1 на сьогоднішній день не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, що підтверджується наказом №80-к від 26.09.2018 року про надання відпустки по догляду за дитиною до 3-х років.

Як вбачається з поданого відзиву на позовну заяву, відповідач не заперечує стосовно стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак просить визначити їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Стосовно стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років, то в цій частині відповідач заперечує, оскільки вказані вимоги позивача вважає необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами.

Згідно ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 01 січня 2019 року становить 1626 грн., тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини необхідно стягнути аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду є об`єктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов`язку обох батьків її утримувати, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

В силу ст.ст.84 ч.ч.2, 4; 80 ч.1 цього Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьох років.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279, 430 ЦПК України, керуючись ст.ст. 75, 80, 84, 180-183, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину і дружину, зайняту доглядом за дитиною віком до 3-х років задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 09.08.2007 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_5 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати від дня звернення до суду, а саме з 07 травня 2019 року.

Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 09.08.2007 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_5 ) кошти на її утримання в розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня звернення до суду, а саме з 07 травня 2019 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 09.08.2007 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_4 ) в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_3 ), ІПН: НОМЕР_5 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (житель АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ., ІПН: НОМЕР_4 ).

Повне рішення складено

18 червня 2019 року

СуддяЛ. А. Грипіч