ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7142/19 Справа № 186/229/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Янжула С. А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Моторне (транспортне) страхове бюро України, державний виконавець Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Бухтіярова Є.В. на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що 10 квітня 2019 року на його адресу з Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 02 квітня 2019 року, яка винесена на підставі виконавчого листа №186/229/15-ц, виданого Першотравенським міським судом 30 березня 2015 року у цивільній справі за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до нього про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 13 023,24 гривень. Вважає постанову необґрунтованою та незаконною, такою, що винесена з порушенням строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання, передбачених ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" - після спливу більш ніж чотирьох років. Просив суд визнати незаконними дії державного виконавця Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Бухтіярової Є.В. щодо відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом №186/229/15-ц від 30 березня 2015 року та зобов`язати державного виконавця видати постанову про закінчення виконавчого провадження від 02 квітня 2019 року за вказаним виконавчим листом у зв`язку із закінченням строку, передбаченого законом для пред`явлення виконавчого документу до виконання (а.с. 1, 2, 13-15).

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи Моторне (транспортне) страхове бюро України, державний виконавець Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Бухтіярова Є.В. на дії державного виконавця відмовлено (а.с.60-62)

З такою ухвалою не погодився заявник ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив її скасувати та ухвалити постанову, якою задовольнити його скаргу у повному обсязі (а.с 65, 66).

У відзиві на апеляційну скаргу МТСБУ просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції від 23 травня 2019 року залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість (а.с. 86-89).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене прав заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України Про виконавче провадження №606-XIV від 21 квітня 1999 року, з відповідними змінами та доповненнями на час видачі виконавчого листа, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 12 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02 червня 2016 року, що вступив в дію з 05 жовтня 2016 року, передбачено, зокрема, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

У розділі XІІІ Прикінцевих та перехідних положень згаданого закону, а саме п. п. 5, 6 передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції 2016 року передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ в порядку регресу витрати, повязані з виплатою страхового відшкодування, в сумі 12779 грн.64 коп. та судовий збір 243 грн. 60 коп., а всього 13023 грн. 24 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили 24 березня 2015 року.

На підставі зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист, строк пред`явлення якого з 24 березня 2015 року по 24 березня 2016 року.

У встановлений законом строк стягувач пред`явив виконавчий лист до виконання, а

26 листопада 2015 року виконавчий лист було повернуто стягувачу.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що річний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перервався і строк пред`явлення виконавчого листа до виконання розпочався з 26 листопада 2015 року по 26 листопада 2016 року (а.с 55, 56).

Стягувач, у строки, передбачені Законом, повторно пред`явив виконавчий документ до виконання.

04 листопада 2016 року виконавчий документ було повернуто стягувачу й трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання знову перервався, тобто в даному випадку строк пред`явлення виконавчого документу до виконання розпочався 04 листопада 2016 року (а.с. 55, 56).

30 січня 2017 року, у строки, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року, стягувач повторно звернувся до державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання виконавчого листа №186/229/15-ц, та постановою від 02 квітня 2019 року було відкрито виконавче провадження.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки виконавчий лист було пред`явлено стягувачем у строки, встановлені законом.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 Конвенції тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Таким чином, державним виконавцем Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виконавчий лист був правомірно прийнятий до виконання та постанова про відкриття виконавчого провадження від 02 квітня 2019 року була прийнята відповідно до закону, в межах повноважень посадової особи органу державної виконавчої служби.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права є необгрунтованими.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків ухвали суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді