справа № 156/428/19
Провадження № 2/156/261/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2019 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Нєвєрова І. М.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г. В.,

розглянув у підготовчому відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу № 156/428/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право коритування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 , оскільки з 2018 року його син - ОСОБА_2 у будинку не проживає. Відповідач будь-якої участі в утриманні майна не приймає. У зв`язку із реєстрацією сина у будинку він не має можливості вільно користуватися своїм майном. Реєстрація відповідача у будинку обмежує його право на вільне володіння та розпорядження власністю, створює йому додаткові незручності та додаткові матеріальні витрати. Тому, він змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Відповідач позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує.

Заяви, клопотання учасників справи

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Від відповідача також надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Процесуальні дії у справі

Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15324211 від 23.07.2007 року позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.7). У вказаному житловому зареєстрований відповідач, що підтверджено будинковою книгою (а.с.9). Однак, фактично відповідач у будинку не проживає з 2018 року, його особисті речі та майно у будинку відсутні, що підтверджується актом обстеження 26.04.2019 (а.с.10).

Оцінка суду

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Судом не здобуто жодних доказів на підтвердження того, що позивач чинив перешкоди відповідачу у користуванні спірним житлом.

У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому суд приймає визнання позову відповідачами у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність відповідача у спірному житлі понад один рік (строк, який встановлений законом) не зумовлена поважними причинами. Непроживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави суду для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_2 підставний та підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи, зокрема, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Суд вважає можливим ухвалення рішення у справі при проведенні підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10 - 13, 200, 206, 258 - 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), мешканця АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), зареєстрованого АДРЕСА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І. М. Нєвєров