ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7581/17Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/235/19 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

та сторін: представника позивача АТ КБ "Приватбанк" - Рокецької С.В., відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Мартинюка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/7581/17 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2018 року, ухваленого суддею Дзюбичем В.Л., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті пошкодження банкомата, -

В С Т А Н О В И В:

у червні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку у розмірі 17 380 (сімнадцять тисяч триста вісімдесят) гривень, а також суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" зазначило, що 07 квітня 2016 року близько 06.30 год. відповідач намагався зняти грошові кошти через банкомат ProCash 2050xe, інвентарний номер IF114302, серійний номер -CATE2169, що знаходиться в м. Тернополі по вул. Л. Українки, 10. Після проведення транзакції відповідач наніс удар рукою по клавіатурі банкомата, завдавши механічні пошкодження. Даний факт підтверджується висновком ТВП ГУНП в Тернопільській області від 15 квітня 2016 року. В результаті протиправних дій ОСОБА_2 банкомат було виведено із ладу, чим завдано позивачу матеріальні збитки на загальну суму 17 380 (сімнадцять тисяч триста вісімдесят) гривень. У добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду відповідач відмовляється, а тому вказані збитки підлягають стягненню з нього у судовому порядку.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті пошкодження банкомата - відмовлено.

Копію рішення направлено учасникам справи.

В апеляційній скарзі АТ КБ "Приватбанк" просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2018 року у справі за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті пошкодження банкомата та прийняти нове рішення, яким позов АТ КБ "Приватбанк" задовольнити, судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на те, що воно є незаконне, винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвели до ухвалення необґрунтованого і незаконного рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги АТ КБ "Приватбанк" зазначило, що відповідач розпочавши операцію по зняттю грошових коштів та після проведення транзакцій (зняття грошових коштів) наніс удар рукою по клавіатурі банкомата CATE 2169, завдавши механічні пошкодження на загальну суму 17 380 (сімнадцять тисяч триста вісімдесят) гривень, що підтверджується довідкою "Центральної процесингової компанії". Даний факт підтверджується висновком про результати розгляду заяви представника ПАТ "А-Банк", який затверджений начальником ВПП ТВП ГУ НП в Тернопільській області від 15 квітня 2016 року, яким встановлено, що саме ОСОБА_2 наніс удар по панелі вказаного банкомата, однак, суд першої інстанції встановлений факт залишив поза увагою та не надав належної оцінки. Відповідач не довів факту непричетності до виведення банкомату з ладу, а тому, позивачем надано докази, які підтверджують заявлені вимоги і є достовірними, а суд в свою чергу звузив їхні права на судовий захист.

У судовому засіданні представник АТ КБ "Приватбанк" - Рокецька С.В. апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи, викладені в ній.

ОСОБА_2 та його представник адвокат Мартинюк В.І. апеляційної скарги не визнали, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не представлено суду будь-яких доказів, що підтверджують факт заподіяння матеріальної шкоди з вини відповідча ОСОБА_2 та свідчать про наявність причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями відповідача та пошкодженням належного ПАТ КБ "Приватбанк" банкомату.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає встановленим обставинам, зібраним по справі доказам, нормам матеріального та процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Зобов'язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов'язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Необхідною умовою стягнення збитків є наявність протиправного діяння (дії чи бездіяльність), наявність збитків (документально доведеного їх розміру) та наявність причинного зв'язку між збитками і їх розміром.

Отже, відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб'єкта - правопорушника, для стягнення яких потерпіла особа має довести їх наявність і розмір.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Як зазначено в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК (1540-06) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Із змісту статті 12, 13 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підстав і доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Із змісту статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 07 квітня 2016 року у місті Тернополі по вул. Лесі Українки, 10 було виявлено пошкоджений банкомат CATE 2169, Модель Wincor Nixdorf ProCash 2050xb USB, серійний номер: НОМЕР_1, а саме ввігнута в середину приблизно на 3-4 міліметра ЕРР-клавіатура, що підтверджується актом перевірки технічного стану банкомату від 07 квітня 2016 року (а.с. 7).

Відповідно до довідки "Центральної прогресивної компанії" вартість ремонтно-відновлювальних робіт банкомата становить: ЕРР V5 USB (аналог Е6020 з комплектом проводів) 16 380 грн., вартість ремонтно-відновлювальних робіт 1 000 грн., загальна сума 17 380 грн. (а.с. 4).

Згідно з Висновком "Про результати розгляду звернення керівника А-Банку ОСОБА_4." від 15 квітня 2016 року було встановлено, що згідно наданої виписки з журналу операцій банкомату CATE 2169 за 07 квітня 2016 року розташованого за адресою: м. Тернопіль, вул. Л.Українки, 10, в 06:03 год., в даний банкомат встановлено пластикову картку НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_2, також згідно наданих фотоматеріалів, особа, яку зафіксувала камера відеоспостереження банкомату, ідентифікується з власником карти НОМЕР_2 ОСОБА_2 Також, в результаті перегляду наданих СБ відеоматеріалів, з відеокамери зовнішнього спостереження, яка розміщена на стіні відділення "А Банку" по вул. Л.Українки, 10, м. Тернополя, видно, як о 06:21 год. ОСОБА_2 наносить правою рукою удар по панелі вказаного банкомату, що могло стати причиною пошкодження клавіатури та виведення з робочого ладу банкомату (а.с. 5).

Отже, в даному висновку висловлене припущення щодо причини пошкодження спірного банкомату. Інших будь-яких доказів (висновків спеціаліста чи експерта), що між діями ОСОБА_2 і шкодою є безпосередній причинний зв'язок суду не було представлено.

Тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в позові, оскільки позивачем не представлено суду будь-яких належних та достовірних доказів, що свідчать про наявність причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями відповідача та пошкодженням належного ПАТ КБ "Приватбанк" банкомату.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2018 року - залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 22 січня 2019 року було зупинено виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2018 року підлягає поновленню.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2018 року - залишити без змін.

Поновити виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2018 року.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 04 березня 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи