Постанова

Іменем України

09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 308/5414/16-ц

провадження № 61-31305св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, Державна казначейська служба України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на рішення Апеляційного суду Закарпатської області, у складі колегії суддів: Кожух О. А., Куштана Б. П., Мацунича М. В.,

від 07 червня 2017 року.

Короткий зміст позовної заяви та її обґрунтування

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та майнової шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що після досягнення ним пенсійного віку йому було призначено пенсію, однак при розрахунку розміру пенсії управлінням Пенсійного фонду України у м. Ужгороді не було прийнято до уваги тривалість трудового стажу за певні періоди його трудової діяльності та навчання. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 листопада 2015 року у справі № 308/7549/15-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області щодо невключення ОСОБА_1 до трудового стажу для нарахування пенсії періоду навчання на денній формі навчання у Львівському політехнічному інституті з 18 червня 1977 року по 31 серпня 1977 року та періоду оплачуваної відпустки за рахунок підприємства з 01 вересня 1977 року по 30 вересня 1977 року. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з врахуванням включення в загальний трудовий стаж зазначених періодів та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії. Вказував, що відповідач так і не виконав рішення суду, яке набрало законної сили. Зазначав, що у зв`язку з протиправними діями управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області він змушений був на платній основі користуватися послугами фахівця в галузі права (адвоката), брати участь у судових процесах, нести витрати на судові та інші супутні процедури, витрати, пов`язані з судовим розглядом спору судовими інстанціями двох рівнів, транспортні витрати, витрати на оплату послуг зв`язку, внаслідок чого розмір завданої йому майнової шкоди становить 7 056,77 грн. Також вказав, що йому завдано моральну шкоду, яка полягає у значному погіршенні у відповідні періоди стану здоров`я, яку він оцінив у 50 тис. грн.

Посилаючись на зазначені обставини, уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд стягнути на його користь 7 056,77 грн на відшкодування майнової шкоди та 50 тис. грн на відшкодування моральної шкоди шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, у складі судді Придачука О. А., від 14 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження завдання йому як моральної, так і майнової шкоди незаконними діями Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, а також не доведено причинного зв`язку між діями відповідача та їх наслідками.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 07 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення. Стягнуто з Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_1 2 тис. грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що судовими рішеннями в адміністративній справі № 308/7549/15-а встановлено, що дії управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді при призначенні ОСОБА_1 пенсії, які полягали у не включенні до трудового стажу певних періодів, є протиправними. При виконанні рішення суду в адміністративній справі № 308/7549/15-а Ужгородським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області допускались неточності, у зв`язку з чим позивач неодноразово звертався як до самого управління, так і до Пенсійного фонду України. Внаслідок протиправних дій управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді при призначенні йому пенсії позивач, особа похилого віку, змушений був звертатись до суду, що спричиняло погіршення стану його здоров`я. Посилаючись на засади розумності, виваженості та справедливості, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь позивача слід стягнути 2 тис. грн. Суд апеляційної інстанції визначив, що зазначені грошові кошти підлягають стягненню з Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, оскільки відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок відповідних відрахувань підприємств та організацій, а також коштів державного бюджету України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому Ужгородським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області моральної шкоди, а також не обґрунтував розмір такої шкоди. Чинним законодавством не передбачено відшкодування моральної шкоди за дії чи рішення органів Пенсійного фонду України. Заявником після заміни сторони виконавчого провадження було вчасно виконано судові рішення у справі № 308/7549/15-а.

Рішення суду апеляційної інстанції у частині позовних вимог про відшкодування майнової шкоди не оскаржується, а тому в силу

статті 400 ЦПК України у касаційному порядку не переглядається.

Короткий зміст заперечення (відзиву) на касаційну скаргу

У запереченні (відзиві) на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити касаційну скаргу Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області без задоволення, посилаючись на те, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу передано до Верховного Суду та 10 червня 2019 року розподілено судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 23 листопада 2015 року у справі № 308/7549/15-а позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області щодо невключення ОСОБА_1 у трудовий стаж для нарахування пенсії періоду навчання на денній формі навчання у Львівському політехнічному інституті з 18 червня 1977 року по 31 серпня 1977 року та періоду оплачуваної відпустки за рахунок підприємства з 01 вересня 1977 року по 30 вересня 1977 року. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з врахуванням включення в загальний трудовий стаж зазначених періодів та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії (а. с .25-30).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 листопада 2015 року залишено без змін (а. с. 32-36).

10 травня 2016 року позивачу видано виконавчий лист у справі

№ 308/7549/15-а (а. с. 40).

11 травня 2016 ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Закарпатській області із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання постанови суду від 23 листопада 2015 року (а. с. 41).

12 травня 2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а. с. 43).

27 липня 2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження (а. с. 170).

Листами Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області від 30 вересня 2016 року № 02/Г-174 (а. с. 132-134) та від 12 жовтня 2016 року № 02/Г-181 (а. с. 139-140), а також листом департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України

від 20 жовтня 2016 року № 11251/Г-11 (а. с. 154) позивача було повідомлено про проведені перерахунки та зазначено, що розрахунок проведено у серпні 2016 року, а кошти виплачено у вересні 2016 року.

Починаючи з вересня 2016 року, позивач неодноразово звертався до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області та головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо невиконання та неповного виконання рішення суду.

Листом від 14 грудня 2016 року № 369/Г-99-01 Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області повідомило позивача, що доплата за понаднормативний стаж була визначена невірно, і недоотримана сума буде виплачена разом з пенсією за грудень 2016 року (а. с. 241).

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Матеріальна та моральна шкода, завдана громадянам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави (стаття 56 Конституції України).

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (стаття 1173 Цивільного кодексу України).

У відповідності до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права (частина друга статті 2 ЦК України).

Тобто, обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу або орган державної влади чи місцевого самоврядування, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Від імені держави Україна діють уповноважені органи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 522/3454/16-ц (провадження № 14-6цс18), від 09 червня 2018 рокуу справі № 910/23967/16(провадження № 12-110гс18).

У відповідності до пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Зважаючи на зміст позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог, в яких позивач, посилаючись на неправомірність дій та бездіяльності органів Пенсійного фонду України, просив стягнути грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди кошти з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, відповідачем у цій справі є держава, яка бере участь у справі через відповідні органи державної влади. Такими органами у цій справі є Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (дії та бездіяльність якого призвели до завдання шкоди) та Державна казначейська служба України (яка забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка).

Судом апеляційної інстанції на підставі належним чином досліджених доказів встановлено, що у зв`язку із неправомірними діями та бездіяльністю управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області при призначенні пенсії, тривалим невиконанням судового рішення з боку Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, яке як правонаступник управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 листопада 2015 року у справі № 308/7549/15-а було зобов`язано здійснити перерахунок пенсії, ОСОБА_1 завдавано моральної шкоди, розмір відшкодування якої визначено апеляційним судом з дотриманням принципів розумності та пропорційності у сумі 2 тис. грн.

У той же час, вирішуючи питання про порядок відшкодування завданої моральної шкоди, суд апеляційної інстанції не врахував вимог вищенаведених норм матеріального права та дійшов помилкового висновку про стягнення грошових коштів з Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області.

За змістом частини третьої статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною першою статті 412 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги, скасування рішення суду апеляційної інстанції у частині стягнення на користь позивача суми відшкодування моральної шкоди з Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області та ухвалення у цій частині нового рішення про стягнення відшкодування моральної шкоди з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 400, 402, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 07 червня 2017 року у частині вирішення позовних вимог про стягнення з Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_1 2 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про відшкодування моральної шкоди відмовити.

В іншій частині рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 07 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович