Справа № 127/2481/19
Провадження № 2/127/365/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Помазанові М.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.06.1993 року, виданого виконкомом Вінницької міської Ради народних депутатів згідно рішення від 24.06.1993 року №447, позивачу та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1.

Державна реєстрація права власності за позивачем та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, згідно вищезазначеного правовстановлюючого документа була здійснена КП «ВООБТІ» 29.08.1993 року в реєстровій книзі №161 за реєстровим №1507/7927.

У вказаній квартирі зареєстровані позивач та відповідач, який доводиться зятем позивачу. Проте, відповідач у вказаній квартирі не проживає з 2004 року, оскільки постійно проживає у Німеччині, а до України останній приїздив лише з тимчасовими візитами. Протягом останніх років відповідач взагалі не перетинав кордон України у зв'язку з важким станом здоров'я та найближчим часом повертись до України не збирається. Жодних перешкод у користуванні належною позивачу квартирою позивач відповідачу не чинила, залишення місця свого проживання було його власною волею.

Всі витрати по обслуговуванню та утриманню квартири здійснюються без участі відповідача.

Однак, реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі без його фактичного проживання в ній порушує право позивача на вільне розпорядження та користування належним їй майном. Окрім того, позивач змушена нести за відповідача додаткові витрати за комунальні послуги та позбавлена можливості отримувати житлову субсидію.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_4 до підготовчого засідання не з'явився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення останніх.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В підготовчому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

А тому, заслухавши пояснення сторін, показання свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, в підготовчому засіданні достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.06.1993 року, виданого виконкомом Вінницької міської Ради народних депутатів згідно рішення від 24.06.1993 року №447, позивачу та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 (а.с.8).

Державна реєстрація права власності за позивачем та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, згідно вищезазначеного правовстановлюючого документа була здійснена КП «ВООБТІ» 29.08.1993 року в реєстровій книзі №161 за реєстровим №1507/7927 (а.с.7).

Відповідно до довідки МКП «УК «ЗАМОСТЯ» №6428 від 10.12.2018 року за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, власник, з 24.11.1981 року; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зять, з 02.09.2004 року (а.с.11).

Однак, саме відповідач за вищевказаною адресою не проживає без поважних причин з 02.09.2004 року по теперішній час, що підтверджується змістом акту МКП «УК «ЗАМОСТЯ» №1310 від 25.01.2019 року (а.с.12).

До того ж, вищезазначені обставини, а саме не проживання відповідача та відсутність особистих речей останнього за адресою: АДРЕСА_1, з вересня 2004 року підтвердила свідок ОСОБА_3

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про її заінтересованість у результаті розгляду справи відсутні, її покази дані в підготовчому засіданні об'єктивно підтверджуються іншими доказами по справі.

Таким чином, в підготовчому засіданні встановлено факт не проживання відповідача з вересня 2004 року, тоді як останній залишається бути зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1. Отже, фактично на протязі останніх чотирнадцяти років позивач несе всі витрати по оплаті за користування житлово-комунальними послугами та по утриманню квартири. В той час, як відповідач не бере участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг, добровільно знятись із реєстрації місця проживання відповідач також не має можливості, у зв'язку з постійним проживанням у Німеччині та хворобливим станом здоров'я (являється інвалідом І групи).

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, реєстрація відповідача за адресою: АДРЕСА_1, порушує права позивача як власника житла.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2019 року позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом (а.с.20).

В підготовчому засіданні також встановлено, що відповідач являється інвалідом І групи, а тому в силу п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» є таким, що звільнений від сплати судового збору.

А тому, в силу ч.6 ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.29, 316, 317, 386, 405 ЦК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 200, 206, 211, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП не відомий, останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Повне рішення суду складено 11.03.2019 року.

Суддя: