Постанова

Іменем України

11 березня 2019 року

м. Київ

справа № 619/2559/17

провадження № 61-22868св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЧервинськоїМ. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представники позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

відповідач - Проходівська сільська рада Дергачівського району Харківської області,

третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Харківській області,

представники третьої особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Дергачівського районного суду Харківської області у складі судді Якименко Л. О. від 24 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Сащенко І. С., Коваленко І. С., Овсяннікової А. І. від 19 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Харківській області (далі - ГУ Держгеокадастру в Харківській області), про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позовна заява мотивована тим, що згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_1 від 11 вересня 1997 року за ОСОБА_11 (мати позивача) обліковується земельна ділянка площею 8,50 в умовних кадастрових гектарах (пай № 178), що розташована на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, колишнє колективне сільськогоподарське підприємство «Проходянське» (далі - КСП «Проходянське»). ОСОБА_11 (мати позивача), померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Спадщину після смерті матері позивач прийняв фактично, а саме шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступивши в фактичне управління та володіння спадковим майном. Позивач отримував орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця.

Посилаючись на те, що сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_1 від 11 вересня 1997 року виданий на ім'я ОСОБА_12, тоді як його мати ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, позивач просив встановити факт належності вказаного сертифіката на право на земельну ділянку (пай) його матері ОСОБА_11; встановити факт родинних відносин між ним та його матір'ю, у зв'язку з тим, що його прізвище значиться як «ОСОБА_4», а прізвище його матері в свідоцтві про смерть та в сертифікаті значиться як «ОСОБА_4»; визнати за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку (пай) у КСП «Проходянське» розміром 8,50 в умовних кадастрових гектарах (нині земельна ділянка № 178, площею 6,57 га), що розташована на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, згідно сертифікату серія НОМЕР_1 на право на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_11, померлій 08 серпня 2004 року, правовстановлюючого документу: сертифікату серія НОМЕР_1 на право на земельну ділянку (пай) у КСП «Проходянське» № 178, що розташована на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.

Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_11, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, була матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку (пай) у КСП «Проходянське» розміром 8,50 в умовних кадастрових гектарах (нині земельна ділянка № 178, площею 6,57 га), що розташована на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, згідно сертифікату серія НОМЕР_1 на право на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 щодо встановлення факту, що має юридичне значення та визнання за ним права на земельну частку (пай), що належала його матері, після її смерті, суд першої інстанції виходив із того, що позивач є спадкоємцем померлої за законом, права на спадщину якого підлягає захисту в обраний ним спосіб.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру в Харківській області залишено без задоволення. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2018 року ГУ Держгеокадастру в Харківській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 червня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 619/2559/17 з Дергачівського районного суду Харківської області. Зупинено дію рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не з'ясували належним чином всіх обставин справи; не врахували, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту, оскільки спірна земельна ділянка (пай) не була сформована як об'єкт цивільних прав відповідно до законодавства, чинного на момент смерті спадкодавця, межі та її площа не визначені, відтак вона не може входити до складу спадщини та бути об'єктом спадкування. Крім того, суд вирішив питання про права та обов'язки Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, яка затверджувала розмір паю та вирішувала питання про видачу сертифікату, однак до участі у справу її не залучив. Також, суди не встановили чи зачіпаються права та інтереси КСП «Проходянське» або його правонаступників ухваленим у справі судовим рішенням, що є порушенням норм матеріального та процесуального права. Разом із тим, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у 2017 році, тоді як спадкодавець ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року; жодних причин пропуску строку для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач не навів.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що ОСОБА_4 згідно свідоцтва про народження серія II-КА № 098024, виданого 14 листопада 1969 року Краснофлагською сільською радою Ціліноградського району с. Оразак за актовим записом № 45, є сином ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 за актовим записом про смерть № 14.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 8,50 умовних кадастрових гектарів (пай № 178), що розташована на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, колишнє КСП «Проходянське», згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_1 від 11 вересня 1997 року.

На день смерті ОСОБА_11 проживала разом з позивачем на АДРЕСА_1, спадщину після смерті матері позивач прийняв відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України.

Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріна В. В. відмовила ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай) після померлої ОСОБА_11 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа останньої на вказану земельну ділянку.

З відповіді Дергачівської державної нотаріальної контори від 04 вересня 2017 року за вих. № 1399/01-16 вбачається, що інших спадкоємців, крім позивача після смерті ОСОБА_11 не встановлено.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до статей 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з роз'ясненнями пунктів 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердження цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державної адміністрації. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Вирішуючи спір по суті, суд установив невідповідність по-батькові ОСОБА_11 в сертифікаті про право на земельну частку (пай), у якому зазначено «Набіумовна», тоді як згідно актового запису про смерть - «Набіуллівна». Також, прізвище позивача в паспорті зазначено як «ОСОБА_4», тоді як прізвище його матері - «ОСОБА_4».

Установивши вказані невідповідності, які унеможливили вирішення питання про прийняття позивачем спадщини в позасудовому порядку, суд правильно визнав обгрунтованими позовні вимоги про встановлення факту родинних відносин позивача з ОСОБА_11 та належність останній сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_1.

Згідно статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв'язку, установивши, що ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем першої черги та прийняв спадщину відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, так як на момент смерті спадкодавця ОСОБА_11 проживав разом з нею, із заявою про відмову від спадщини не звертався, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що останній має право на спадкування спірної земельної частки (паю) за законом після смерті матері ОСОБА_11

Доводи касаційної скарги про те, що спірна земельна частка (пай) не може входити до складу спадщини та бути об'єктом спадкування не ґрунтуються на законі.

Колегія суддів відхиляє доводи заявника про не залучення до участі у справі Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, оскільки, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4 просив визнати за ним право на земельну частку (пай). Вимог про виділення земельної ділянки із земель, які входять у розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, позивачем не заявлялись. Тому незалученням районної державної адміністрації її права не порушуються.

Що стосується доводів заявника про пропуск позивачем позовної давності, то відповідно до частини п'ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто на дані правовідносини позовна давність не поширюється.

Доводи касаційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій, неправильного розуміння заявником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції, були предметом перегляду судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Частиною третьою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанцій у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ураховуючи, що ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 червня 2018 року було зупинено дію рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року до закінчення касаційного провадження, касаційне провадження у справі закінчено, тому дія вказаного судового рішення підлягає поновленню.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

В. М. Коротун

В. П. Курило