Справа № 541/2785/18
Номер провадження 2/541/281/2019
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
26 лютого 2019 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої, судді - Куцин В.М.,
з участю секретаря - Прус Т. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей
05 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 вересня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області з ОСОБА_2 , актовий запис № 281. Просила стягувати із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 05 грудня 2018 року, до досягнення дітьми повноліття
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24 вересня 2010 року між нею ОСОБА_2, було укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області зроблено відповідний актовий запис за № 281. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Вже більше двох років з чоловіком не проживають разом, між ними було припинено будь-які сімейні та шлюбні відносини, життя, яке б ґрунтувалося на почуттях взаємної любові, дружби та поваги, у нас немає. Фактично сімя припинила своє існування. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і як наслідок - до фактичного припинення шлюбних стосунків. Вона разом із дітьми проживає окремо. Діти знаходяться повністю на її утриманні. На даний час вони взагалі припинили будь-яке спілкування з відповідачем. Спільних інтересів з відповідачем немає, так само, як і наміру продовжувати шлюб чи зберегти сімю, тому вона вважає, що подальше сімейне життя неможливе і такий шлюб суперечить як її інтересам, так і моральним засадам суспільства.
Також відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання спільних дітей, які постійно потребують нормального харчування, придбання одягу, лікування, витрат на навчання. Усе це потребує значних коштів, а враховуючи високі ціни та підвищення рівня необхідних витрат, вона сама не здатна в повній мірі цього забезпечити. Відповідач, який проживає окремо від неповнолітніх дітей, ухиляється від участі в утриманні дітей, також участі у їх вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обовязків, які покладені на нього законом як на батька. На момент звернення до суду з цим позовом, між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання ним свого обовязку утримувати неповнолітніх дітей.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання 26.02.2019 не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 31)
В судовому засіданні 12 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги просила шлюб зареєстрований із ОСОБА_2 розірвати та стягнути аліменти на її користь на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Гавриленко».
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 47)
Заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 24 вересня 2010 року позивач ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Ковріжних) ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у відділі РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 281 (а.с.8). Від цього шлюбу народилися діти, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9,10). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дітей.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Доказів щодо стану здоров'я та матеріального становища дітей, доказів стану здоров'я та матеріального становища відповідача по справі ОСОБА_2, як платника аліментів, та позивача по справі ОСОБА_1 як стягувача, а також доказів перебування на утриманні у відповідача непрацездатних осіб та інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів - сторони суду не надали та не повідомили.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.
Частиною 1 статті 3 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 1989 року та ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько( -ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
6) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 180 СК України передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття
Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.
Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 05 грудня 2018 року, до досягнення дітьми повноліття.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки позивач ОСОБА_1 заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «Гавриленко», суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище «Гавриленко».
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу в сумі 704 грн. 80 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (а.с. 1), який відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог що зумовлює стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь держави 704 гривні 80 копійок судового збору пропорційно до задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідно до п.1. ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 12,13,81, 141, 247, 259, 263-265,268,272,430 України, ст. 5 Закону України "Про судовий збір" cт.105, 110, 112, 113,114 180, 182 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб, укладений 24 вересня 2010 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Ковріжних) ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_10, Росія, у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 281 - розірвати.
Шлюб припиняється у день набрання рішенням суду законної сили.
При реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище Гавриленко».
Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, рнокпп НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_10, Росія, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_12, рнокпп НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 05 грудня 2018 року, до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 гривень 80 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 704 гривень 80 копійок судового збору від сплати якого позивач був звільнений при зверненні до суду.
Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Повне судове рішення складено 06 березня 2019 року.

Суддя: ОСОБА_7