Справа № 492/1100/19
Провадження № 2/492/410/19
08 жовтня 2019 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді Варгаракі С.М., за участю секретаря судових засідань Златєвої М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл майна подружжя, набутого під час шлюбу, -
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл майна подружжя, набутого під час шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 05.04.2013 року від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час шлюбу за спільні кошти позивачка з відповідачем придбали буд. АДРЕСА_1 . Посилаючись на те, що вищевказане майно є спільною сумісною власністю подружжя і частки є рівними, позивачка просила визнати вказане спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку буд. АДРЕСА_1 .
Представник позивачки в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.
Відповідач про дату час та місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення їй судових повісток про виклик до суду, однак до суду не з`являлася, клопотання про розгляд справи у її відсутність не подавала, про причини неявки суд також не повідомляла.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
При викладених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином та повторно не з`явився в судове засідання, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із цивільного законодавства, пов`язані з розподілом майна подружжя, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України (далі - СК України) та Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що 05 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між сторонами про що зроблено запис № 35 (а. с. 8). Згідно свідоцтва про народження сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 9).
В період зареєстрованого шлюбу 16.10.2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - відповідачем по справі, був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_2 купив буд. АДРЕСА_1 (а. с. 10-11). Згідно Витягу з Державного реєстру речового права на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 28198159 від 16.10.2014 року право власності на вищезазначений житловий будинок зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 (а. с. 12).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Відповідно до чинного законодавства загальною спільною власністю чоловіка і жінки є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, що може бути об`єктом права приватної власності, крім майна нажитого кожним з чоловіка і жінки за час їхнього роздільного проживання при фактичному припиненні подружніх відносин.
Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з положеннями ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності, навіть якщо один із них не мав самостійного заробітку.
Право спільної сумісної власності не поділене на частки, тому усі співвласники мають однакове, рівне право володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном.
Підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності є лише одна обставина: набуття (придбання) майна за час шлюбу, крім випадків встановлених законом або договором.
Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, що означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язанні доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте ними у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.
Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя, тобто якщо у відповідному документі власником чи набувачем вказано лише чоловіка, це ще не означає, що він є одноосібним власником майна.
Подружжя володіє, користується та розпоряджається майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності на рівних засадах, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, відповідно до положень ст. 63 СК України.
Дружина та чоловік з часу реєстрації шлюбу мають право на поділ набутого ними майна як під час перебування у шлюбі, так і після його розірвання.
Відповідно до ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.
Кожен із співвласників має право на поділ спільного майна. Прагнення реалізувати це право не завжди є свідченням відсутності злагоди між співвласниками.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 22, 30 постанови від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Судовий захист цивільних прав та інтересів, шляхом визнання відповідного права, гарантується ст. 16 ЦК України відповідно до якої кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.
Згідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Враховуючи, що буд. АДРЕСА_1 , придбаний у період шлюбу між сторонами, він є спільною сумісною власністю та підлягає розподілу в рівних частинах, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та розподіл майна, набутого під час шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
При визначені розміру часток майна дружини та чоловіка суд керується ст. 70 СК України, відповідно до положень якої у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Так як позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійокпідлягає стягненню з відповідача на користь держави у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 16, 368 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 206, 211, 247, 258-259, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл майна подружжя, набутого під час шлюбу - задовольнити повністю.
Визнати житловий будинок АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 )в дохід держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п/п 15.5) п/п 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення суду складено 08 жовтня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Відповідач:ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя

Арцизького районного суду С.М. Варгаракі