Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 164/342/17

провадження № 61-30093св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Волинської області від 19 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Данилюк В. А., Грушицького А. І., Шевчук Л. Я.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон України № 2147-VIII) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 141 256,63 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 15 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 04 грудня 2016 року на вул. Шевченка у м. Горохів Волинської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності позивачу, та автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 і яким кермував ОСОБА_2 Винуватцем ДТП визнано ОСОБА_2 , якого постановою Горохівського районного суду Волинської області від 11 січня 2017 року притягнено до адміністративної відповідальності за статтею 124 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Крім того, постановою цього ж суду від 31 січня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, притягнено до адміністративної відповідальності. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження розмір майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля Ford Escort становив 28 283,75 грн, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля - 131 696,93 грн, за складання висновку він сплатив 1 800,00 грн, за послуги евакуатора - 1 800,00 грн. Крім того, перед ДТП він поніс витрати на технічне обслуговування автомобіля (заміна мастила та інші розхідні матеріали) у розмірі 959,70 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 19 червня 2017 року у складі судді Невара О. В. позов задоволено частково; стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та 1 800,00 грн на відшкодування матеріальної шкоди; у решті позову відмовлено; стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 189,98 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню лише у розмірі витрат на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП, оскільки позивач не підтвердив вартість автомобіля Ford Escort після ДТП, а витрати на технічне обслуговування автомобіля покладаються на його власника. Мотиви часткового відшкодування моральної шкоди обґрунтовані вартістю транспортного засобу та вимогами розумності і справедливості. Суд дійшов висновку, що належним відповідачем є саме ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_3 має лише право користування автомобілем, яке передав ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 19 вересня 2017 року рішення Маневицького районного суду Волинської області від 19 червня 2017 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 скасовано; стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28 283,75 грн на відшкодування матеріальної шкоди; зобов`язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 залишки автомобіля Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , у решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що автомобіль позивача є фізично знищеним, тому на його користь, окрім стягнених судом першої інстанції сум підлягає відшкодування матеріальний збиток, завданий унаслідок ДТП, визначений висновком автотоварознавчого дослідження. При цьому суд зобов`язав ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 залишки автомобіля, мотивуючи це тим, що такі залишки мають певну матеріальну цінність.

Короткий зміст касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Апеляційного суду Волинської області від 19 вересня 2017 року, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII та розпочав роботу Верховний Суд як суд касаційної інстанції.

У травні 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції в ухваленому рішенні дійшов суперечливих висновків щодо відшкодування лише вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, та відмовив у стягненні витрат на евакуацію автомобіля з місця ДТП, на складання експертного висновку, на технічне обслуговування автомобіля та витрати на правничу допомогу. Суд не врахував, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, та не пов`язана з розміром відшкодування майнової шкоди.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 04 грудня 2016 року приблизно о 21 годині на вул. Шевченка у м. Горохів Волинської області сталося ДТП за участю автомобіля Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , та автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , яким кермував ОСОБА_2 , отримавши автомобіль у користування від ОСОБА_3

Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 11 січня 2017 року у справі № 155/26/17-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу, позбавлено права керування всіма видами транспорту.

Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 31 січня 2017 року у справі № 155/48/17-п ОСОБА_3 визнано винуватим в правопорушенні, передбаченому частиною першою статті 130 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрито, останнього звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

ОСОБА_2 та/або ОСОБА_3 не є власниками автомобіля Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_2, цей автомобіль зареєстровано в Естонії на осіб, які не залучалися до участі в справі.

Відомості про те, що у ОСОБА_2 на авто з іноземною реєстрацією був поліс «Зелена карта», придбаний за кордоном, або на іноземне авто було оформлено поліс ОСЦПВ в Україні і на момент ДТП такий поліс був чинним, матеріали справи не містять, як і не підтверджено тієї обставини, що ОСОБА_1 звертався до МТСБУ для отримання страхового відшкодування.

Згідно з висновком від 08 лютого 2017 року № 77 експертного автотоварознавчого дослідження, проведеного на замовлення ОСОБА_1 судовим експертом Стасюком О. В. вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 131 696,93 грн, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля внаслідок пошкодження у результаті ДТП, становить 28 283,75 грн.

ОСОБА_1 сплатив 1 800,00 грн за послуги евакуатора та 1 800,00 грн за складання експертного висновку.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина перша статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі (частина перша статті 1192 ЦК України).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції встановив, що на момент ДТП вартість автомобіля Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , становила 28 283,75 грн, що значно перевищує вартість відновлювального ремонту автомобіля (131 696,93 грн).

У цій справі ОСОБА_1 просив стягнути матеріальні збити у розмірі відновлювального ремонту транспортного засобу, витрати на евакуацію автомобіля в місяця ДТП, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження, витрати на технічне обслуговування автомобіля, яке проводилося до ДТП, та витрати на професійну правничу допомогу.

Установивши, що ремонт належного позивачу автомобіля є економічно необґрунтованим, вартість залишків автомобіля експертом не визначалася, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 має право на відшкодування повної вартості автомобіля до ДТП з переданням залишків автомобіля ОСОБА_2 та відшкодування витрат на евакуацію автомобіля з місця ДТП.

Витрати на технічне обслуговування автомобіля Ford Escort, яке передувало ДТП, з огляду на статті 22 ЦК України не є прямими збитками, розмір яких визначався експертом під час проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля, тому висновки судів попередніх інстанції щодо відсутності підстав для відшкодування цих витрат є правильними.

Разом з тим, щодо решти позову та вирішення питання судових витрат суд апеляційної інстанції дійшов суперечливих висновків.

У мотивувальній частині рішення суду апеляційної інстанції зазначено про те, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають відшкодуванню витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП у сумі 1 800,00 грн, на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 1 800,00 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн.

При цьому, у резолютивній частині рішення суд апеляційної інстанції дійшов висновку про стягнення лише повної вартості автомобіля на момент ДТП та залишення без змін рішення суду першої інстанції у частині відмови у відшкодуванні витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки суд апеляційної інстанції у мотивувальній частині ухваленого у справі рішення дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 1 800,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн, проте помилково зазначив у резолютивній частині про залишення без змін рішення суду першої інстанції щодо цих вимог, зазначений недолік апеляційного розгляду підлягає усуненню.

Доводи касаційної скарги щодо розміру відшкодування моральної шкоди, та стягнення відшкодування шкоди також з іншого відповідача є неприйнятними, оскільки зводяться до переоцінки обставин справи, що виходить за межі розгляду справи у суді касаційної інстанції, визначені статтею 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта статті 412 ЦПК України).

У справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно.

За таких обставин касаційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення Маневицького районного суду Волинської області від 19 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 19 вересня 2017 року у частині відмови у відшкодуванні витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та витрат на професійну правничу допомогу підлягають скасуванню, з ухваленням у цій частині нового рішення, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 1 800,00 грн та судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, у сумі 5 000,00 грн.

Керуючись статтями 402, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Маневицького районного суду Волинської області від 19 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 19 вересня 2017 року у частині відмови у стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та витрат на правничу допомогу скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 800,00 грн на відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн на відшкодування судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

У решті рішення Маневицького районного суду Волинської області від 19 червня 2017 року у нескасованій частині та рішення Апеляційного суду Волинської області від 19 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. М. Сімоненко

Судді:А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик