РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року

м. Рівне

Справа № 562/2718/17

Провадження № 22-ц/4815/330/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Боймиструка С .В., Бондаренко Н. В.,

секретар судового засідання Брикса Ю. Ю.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2, правонаступником якого є ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2018 року у складі судді Мички І.М., постановлену в м. Здолбунів, дата складання повного тексту ухвали невідома,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2018 року клопотання про зміну заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на спадкове майно задоволено. Заборонено прийняття Здолбунівською районною державною адміністрацією розпорядження про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо відновлення (встановлення) меж земельних ділянок на території Мізоцької селищної ради Здолбунівського районну Рівненської області для громадянки ОСОБА_3 та передачі ОСОБА_3 у власність земельних ділянок кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,2393 для ведення особистого селянського господарства та НОМЕР_2 площею 1,9089 для ведення особистого селянського господарства до набрання законної сили судовим рішенням у справі №562/2718/17.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, ОСОБА_3 оскаржила її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що вона відповідно до свідоцтва про право на спадщину є спадкоємцем майна після смерті батька ОСОБА_2 Судом не було залучено її як сторону у справі, чим порушено її процесуальні права. Вказує, що вона є власником земельного паю на території Мізоцької селищної ради на підставі сертифікату серії НОМЕР_3 від 15.12.1998р.. Пояснює, що вона в установленому порядку звернулася до голови Здолбунівської РДА про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відновлення (встановлення) меж земельних ділянок на території Мізоцької селищної ради Здолбунівського району, однак, їй було відмовлено у реалізації її права власності на успадковане майно посилаючись на оскаржувану ухвалу суду. Той факт, що спадщину нею прийнято 20.08.2018 року і до моменту постановлення оскаржуваної ухвали суду позивачем не здійснено жодних дій, а судом не ухвалено жодних рішень щодо залучення її як сторони по справі, на думку апелянта, свідчить про небажання розгляду позивачем справи по суті та встановлення об'єктивних обставин по справі, та про необґрунтоване порушення її прав як спадкоємця майна. Покликаючись на те, що вона не може використовувати своє право на володіння, користування та розпорядження належним їй на праві приватної власності майном, просить скасувати ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2018 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_4 вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу - безпідставною, тому просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що в провадженні Здолбунівського районного суду Рівненської області суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину

за законом, визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 серпня 2017 року встановлено заборону прийняття Здолбунівською районною державною адміністрацією розпорядження про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок на території Мізоцької селищної ради Здолбунівського районну Рівненської області для громадянина ОСОБА_2 та передачі ОСОБА_2 у власність земельних ділянок з кадастровим номером НОМЕР_4 площею 0,2393 для ведення особистого селянського господарства та НОМЕР_2 площею 1,9089 для ведення особистого селянського господарства.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер відповідач ОСОБА_2. Його спадкоємцем є ОСОБА_3, якій розпорядженням Здолбунівської райдержадміністрації Рівненської області надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок.

30 травня 2018 року представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подана заява про зміну заходів забезпечення позову шляхом заборони прийняття Здолбунівською районною державною адміністрацією розпорядження про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо відновлення (встановлення) меж земельних ділянок на території Мізоцької селищної ради Здолбунівського районну Рівненської області для громадянки ОСОБА_3 та передачі ОСОБА_3 у власність земельних ділянок кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,2393 для ведення особистого селянського господарства та НОМЕР_2 площею 1,9089 для ведення особистого селянського господарства до набрання законної сили судовим рішенням у справі №562/2718/17 та з метою забезпечення можливості фактичного виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 156 ЦПК України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Як встановлено судом, зі сторони позивача в даній справі вже мало місце клопотання про забезпечення позову.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 серпня 2017 року це клопотання задоволено та встановлено заборонену прийняття Здолбунівською районною державною адміністрацією розпорядження про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок на території Мізоцької селищної ради Здолбунівського районну Рівненської області для громадянина ОСОБА_2 та передачі ОСОБА_2 у власність земельних ділянок з кадастровим номером НОМЕР_4 площею 0,2393 для ведення особистого селянського господарства та НОМЕР_2 площею 1,9089 для ведення особистого селянського господарства. Дана ухвала суду не скасована та набрала чинності, а вжиті заходи забезпечення позову діють.

Разом з тим, у своїй заяві про зміну заходів забезпечення позову сторона позивача просить змінити заходи забезпечення позову та накласти арешт на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії НОМЕР_3 від 15.12.1998 року, виданого ОСОБА_5 та переданого ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.02.2017р. № 111 у спадковій справі № 8/2017, а також нотаріусам Здолбунівького нотаріального округу вчиняти дії з реєстрації та видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, скасувавши ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 серпня 2017 року. На думку заявника, підставою для звернення з даною заявою про зміну забезпечення позову є те, що відповідач ОСОБА_2 помер і його правоноступником є ОСОБА_3

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Зважаючи на те, що всі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив, та наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що зміна заходів забезпечення позову не доцільною у даному спорі, оскільки наявна ухвала суду про забезпечення позову в даній справі, предметом якого (забезпечення) є земельна ділянка, що входить до спадкового майна, що в свою чергу відповідає позовним вимогам та не порушує принципів співмірності виду забезпечення позову та позовних вимог та забезпечує збалансованість інтересів сторін.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що місцевим судом не було враховано всі обставини справи у їх взаємозв'язку та неправильно застосовано норми процесуального права, що регулюють зміну заходів забезпечення позову, у зв'язку з чим

оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні заяви про зміну заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про зміну заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, правонаступником якого є ОСОБА_3, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 березня 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Боймиструк С. В. підпис Бондаренко Н. В.

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н. М.