УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 року Провадження № 2-о/425/48/19

Справа № 425/784/19

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі судді Романовського Є.О. розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Рубіжанська міська рада Луганської області, Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради, про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між її сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 28.10.2018 року, визнавши їх батьком та сином, оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання її сином спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3

Із наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження, виданого 17.12.2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Рубіжанського міського управління юстиції, вбачається, що ОСОБА_2 народився 22.11.2002 року, матір'ю якого зазначена заявник ОСОБА_1, а батька дитини зазначений ОСОБА_4

У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають справи, визначені у ч.1 цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно вимог ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь - які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Згідно роз'яснень, на даних в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

З аналізу змісту вказаного пункту постанови, слід дійти висновку про те, що в порядку окремого провадження можуть подаватися лише заяви про встановлення факту батьківства (материнства) у разі смерті батька чи матері дитини, для підтвердження факту батьківств (материнства) померлої особи щодо дитини.

Водночас, встановлення факту батьківства тягне за собою певні юридичні наслідки у вигляді набуття дитиною по відношенню до батька, факт батьківства якого просить встановити заявник, відповідних прав на утримання, спадкових прав тощо.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви, повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так вимогам передбаченим відповідними статтями ЦПК, що регламентують зміст цієї заяви. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту повязане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається зі змісту заяви, встановлення заявленого факту виходить із права спадкування, обставини щодо якого підлягають зясуванню в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Оскільки із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суд приходить до висновку, про необхідність відмовити у відкритті провадження у справі.

При цьому, відмова у відкритті провадження не перешкоджає заявнику звернутися до суду із позовною заявою про визнання батьківства в порядку позовного провадження

Керуючись ст. ст. 258-261, 293, 315 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за її заявою, заінтересовані особи: Рубіжанська міська рада Луганської області, Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради, про встановлення факту родинних відносин.

Відмова у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження не перешкоджає звернутися до суду з відповідним позовом про захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.О. Романовський