Номер провадження 2/243/2554/2019
Номер справи 243/8242/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м.Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мінаєва І.М.,

за участю секретаря судового засідання Малиновської І.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного провадженняцивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця»

вимоги позивача: про стягнення заборгованості із заробітної плати, невиплаченої одноразової вихідної допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні відпустки,

учасники справи: не з?явились,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції позивача.

1. 24 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, невиплаченої одноразової вихідної допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні відпустки, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 04.05.2011 р. працювала на посаді машиніста насосних установок 3 розряду бази палива оборотного локомотивного депо Микитівка Донецької залізниці.

17 липня 2017 р. ОСОБА_1 була звільнена у зв`язку із скороченням штату працівників, на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП (наказ № 5265/ДНос) від 10.07.2017 р.).

На день звільнення відповідач мав перед ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01.03.2017 р. по день звільнення в розмірі 9016,89 грн., яка складалась в тому числі з оплати вимушеного простою. Окрім того, відповідачем не сплачено компенсацію за невикористані 35 днів відпустки та вихідну допомогу при звільненні.

На день звільнення відповідач відмовився виплачувати ОСОБА_1 вищезазначену заборгованість із заробітної плати і відмовляється виплачувати кошти по теперішній час.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» на її користь невиплачену заробітну плату у сумі 9016,89 грн., вихідну допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати та компенсацію за невикористані 35 днів відпустки.

2.Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнаються в повному обсязі. На обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначає, що у зв`язку із захопленням невідомими особами адміністративної будівлі та виробничих об`єктів ПАТ Укрзалізниця розташованих, зокрема, у м.Ясинувата Донецької області, у відповідача з 20.03.2017 р. відсутній доступ до документації підприємства та втрачено контроль над господарською діяльністю. ОСОБА_1 виплачено заробітну плату за лютий та січень 2017 р., а за період з 01.03.2017 р. по 15.03.2017 р. ОСОБА_1 , була нарахована заробітна плата, яка 16.08.2017 р. отримана нею в касі дирекції. Відповідач зазначає, що з 16.03.2017 р. від бухгалтерії виробничого підрозділу, де працювала позивач, не надходили оригінали документів для нарахування та виплати заробітної плати, тому станом на день звільнення ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати за період січень - липень 2017 р. відсутня. Посилаючись на наведені обставини, просив у задоволенні позову відмовити.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

3. Позивач ОСОБА_1 надала суду клопотання про витребування у відповідача відомостей про розмір невиплаченої компенсації за невикористану відпустку (35 днів), розмір заборгованості по заробітній платі за період з 01.03.2017 по 17.07.2017 та розмір середнього заробітку.

4. Позивач ОСОБА_1 надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

5. Ухвалою суду від 26 липня 2019 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, по справі призначено судове засідання (а.с.27).

6.Ухвалою суду від 11.09.2019 р. справу прийнято до провадження після повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, по справі призначено судове засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів у відповідача.

7.Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв?язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

8.Відповідач та представник відповідача Лавка Є.М., який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності юридичної особи від 26.07.2019 р., були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надали. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, судом враховується поданий відповідачем відзив на позов.

IV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

9. ОСОБА_2 відповідно наказу №116-ос від 04.05.2011 р. працювала на посаді машиніста насосних установок 3 розряду бази палива оборотного депо Микитівка, з 30.12.2015 р. переведена роздавальником нафтопродуктів 3 розряду бази палива оборотного депо Микитівка, а 17.07.2017 р. звільнена зі скорочення штату п.1 ст.40 КЗпП України (наказ № 5265/ДН-ос від 10.07.2017 р.), що вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої на ім?я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10-13). За відомостями цієї ж трудової книжки з 18.07.2016 р. державне підприємство «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», а локомотивне депо «Ясинувата - Західне» реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Ясинуватське локомотивне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с.10-13).

10. Наказом в.о. начальника структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» № 5265/Дн-ос від 10.07.2017 р. ОСОБА_1 звільнено 17 липня 2017 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв?язку з скороченням штату з виплатою одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку та компенсацією за 35 днів відпустки (а.с.69). Аналогічні відомості внесені у трудову книжку ОСОБА_1

11. Відповідно до розрахунків заробітної плати ВП ТЧ «Ясинувата «СП «ДДЗП» філії «Дон. зал.» ПАТ (ідентифікаційний код 40150216), ОСОБА_1 нараховані наступні суми:

- березень 2017 р. 2869,34 грн. (оплата почасовиків 500,76 грн., вечірні 7,70 грн., допл. за шкідл. умови 20,03 грн., надбавка за вислугу 75,11 грн., оплата простоїв 1913,26 грн., заохоч. ювілейна дата 300,00 грн., мат. доп. систем. хар. 52,48 грн.), з яких сума до виплати становить 2279,63 грн.;

- квітень 2017 р. 1988,15 грн. (оплата простоїв 1951,78 грн., мат. доп. систем. хар. 36,37 грн.), з яких сума до виплати становить 1580,93 грн.;

- травень 2017 р. 2079,70 грн. (оплата простоїв 2041,66 грн., мат. доп. систем. хар. 38,04 грн.), з яких сума до виплати становить 1653,74 грн.;

- червень 2017 р. 996,76 грн. (оплата простоїв 2041,66 грн., мат. доп. систем. хар. 38,04 грн.), з яких сума до виплати становить 1653,74 грн.;

- липень 2017 р. 1151,04 грн. (оплата простоїв 1129,98 грн., мат. доп. систем. хар. 21,06 грн.), з яких сума до виплати становить 915,28 грн. (а.с.18-22).

12. Наказом структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» № 236/ДНД від 17.03.2017 р. встановлено початок простою з 20.03.2017 р. для всіх працівників виробничих підрозділів дирекції, на час простою зобов?язано всіх працівників з?являтися на робочі місця згідно встановленого режиму та графіку роботи, на весь період простою працівникам станції в табелі обліку використання робочого часу проставляти літерний код «П» та оплату проводити за час простою у робочі дні (зміни) згідно графіку роботи (а.с.16-17).

13. Згідно з копією особової картки працівника № 29 на ім`я ОСОБА_1 , з 30.12.2015 р. вона переведена на посаду роздавальника нафтопродуктів 3 розряду бази палива, перебувала у щорічній відпустці за період роботи з 04.05.2015 р. по 03.05.2016 р. у період з 05.09.2016 р. по 02.10.2016 р. (наказ 559/в-т від 19.08.2016 р. (а.с.14-15).

14.Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 № 1036/2 від 24.09.2019 р., у січні 2017 р. нараховано заробітну плату в сумі 3430,80 грн. за 161 відпрацьовану годину, у лютому 2017 р. - 3192,09 грн. за 152 відпрацьовані години, у березні 2017 р. нараховано заробітну плату у сумі 1329,59 грн. за 26 відпрацьованих годин, утримано 272,32 грн., виплачено 1057,27 грн. (а.с.54).

V. Оцінка Суду.

15. Україна як соціальна, правова держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, а також право на належні умови праці, своєчасне отримання винагороди (стаття 1, частини 1,2,4,7 ст.43 Конституції України).

Відповідно до Конституції України зазначені права захищаються судом (частина перша статті 55).

Правосуддя в Україні здійснюється з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права.

Положенням ч.1 ст.2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

16. У частині 1 статті 94 КЗпП України міститься дефініція поняття «заробітна плата». Так, згідно законодавчого визначення заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Аналогічне визначення заробітної плати міститься у ст.1 Закону України «Про оплату праці».

Положеннями ст.115 КЗпП України закріплено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

17. Відповідно до вимог статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов?язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, що передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред?явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Таким чином, законодавець покладає обов?язок щодо нарахування заробітної плати та надання відомостей про розмір нарахованої заробітної плати саме на роботодавця.

18. Відповідно до положень ст.113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

19. Відповідно до положення ч.1 ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

20. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

21. За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності.

На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.5,6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

22. Аналізуючи надані позивачем докази на підтвердження факту трудових відносин з відповідачем, нарахування та розміру заробітної плати, простою, у період з березня 2017 р. по липень 2017 р., суд вважає їх належними, достовірними та допустимими, оскільки вони узгоджуються між собою. Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача в тій частині, що у зв`язку з ненадходженням кадрової та первинної документації та невиконанням позивачем своїх трудових обов`язків у відповідача були відсутні підстави нараховувати позивачеві заробітну плату за період з 16.03.2017 р. по день звільнення, оскільки на підприємстві був встановлений простій, що підтверджується відповідним наказом.

Відповідно до положень ст.113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

23. Під час судового розгляду встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем у спірний період (з березня 2017 р. по 17.07.2017 р.), у виробничому підрозділі з 20.03.2017 р. було встановлено простій, що підтверджується наказом № 236/ДНД від 17.03.2017 р., який на час звільнення позивача не припинено. З урахуванням наведених обставин, суд приходить до переконання, що відповідач має заборгованість перед позивачем з заробітної плати (оплати простою) за березень 2017 р. у сумі 1539,75 грн. (2869,34 грн. - 1329,59 грн.), за квітень 2017 р. у сумі 1988,15 грн., за травень 2017 р. у сумі 2079,70 грн., за червень 2017 р. у сумі 2079,70 грн., за липень 2017 р. у сумі 1151,04 грн., а в загальній сумі 8838,34 грн., з якої підлягають утриманню податки та інші обов`язкові платежі.

24. Як вбачається з наказу про звільнення, позивач ОСОБА_1 станом на день звільнення має 35 днів невикористаної відпустки, компенсація за які мала бути нарахована та виплачена позивачу. Однак, як вбачається з розрахункового листка заробітної плати за липень 2017 р., така компенсація відповідачем нарахована не була.

25. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до п. 2 р. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв?язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов?язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

26. В матеріалах справи відсутні відомості відносно розміру нарахованої заробітної плати позивача протягом останніх дванадцяти календарних місяців перед звільненням, тому розмір компенсації за невикористані дні відпустки обчислюватиметься з урахуванням наявних у суду відомостей, а саме заробітної плати позивача за період з січня 2017 р. по червень 2017 р. включно. Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року (з подальшими змінами та доповненнями) розділ ІV пункт 7, передбачено, що нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.

Таким чином, сума заробітної плати, нарахованої позивачу за період з січня 2017 р. по червень 2017 р. включно становить 16790,23 грн., кількість календарних днів за винятком святкових та неробочих днів) - 172 календарних дні (181 календарний день - 9 святкових та неробочих днів у відповідності до ст.73 КЗпП України, а саме: 1 січня, 7 січня, 8 березня, 1 та 2 травня, 9 травня, Великдень, Трійця, 28 червня). Тобто сума компенсації за один день відпустки становитиме 97,62 грн. (16790,23 грн. / 172 календарних дні). За наведених обставин сума компенсації за 35 днів невикористаної відпустки становитиме 3416,70 грн. і має бути стягнута з відповідача на користь позивача.

27. Відповідно до положення ч.1 ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

28. Відповідно до наказу про припинення трудового договору роботодавець повинен був виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі середньомісячного заробітку, проте як вбачається з розрахункового листка заробітної плати за липень 2017 р. вихідна допомога нарахована не була. За розрахунком суду розмір вихідної допомоги складатиме 2079,70 грн., оскільки розмір заробітної плати позивача як за травень, так і за червень 2017 р. становить 2079,70 грн., тобто саме в такій сумі буде нарахований середньомісячний заробіток для виплати вихідної допомоги у відповідності до абз.3 п.2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати.

29. Як вбачається з роз?яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов?язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов?язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

30. Проаналізувавши обставини справи, дослідивши докази, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню нараховані, але не виплачені суми оплати простою (за березень 2017 р. - 1539,75 грн., за квітень 2017 р. 1988,15 грн., за травень 2017 р. 2079,70 грн., за червень 2017 р. 2079,70 грн., за липень 2017 р. 1151,04 грн., а у загальній сумі 8838,34 грн.), а також компенсацію за невикористані 35 днів відпустки у сумі 3416,70 грн. та вихідну допомогу 2079,70 грн., з яких підлягають утриманню податки і обов`язкові платежі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

31. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

32. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 1921 грн.

33. Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 44, 94, 113, 116, 117 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості із заробітної плати, невиплаченої одноразової вихідної допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні відпустки задовольнити.

2.Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (місцезнаходження: 03680, м.Київ, вул.Тверська, 5, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , нараховані, але не виплачені суми оплати простою за період з 16 березня 2017 року по 17 липня 2017 року, а саме: за березень 2017 р. - 1539,75 грн., за квітень 2017 р. 1988,15 грн., за травень 2017 р. 2079,70 грн., за червень 2017 р. 2079,70 грн., за липень 2017 р. 1151,04 грн., а у загальній сумі 8838,34 грн., а також компенсацію за невикористані 35 днів відпустки у сумі 3416,70 грн. та вихідну допомогу 2079,70 грн., а в загальній сумі 14334 (чотирнадцять тисяч триста тридцять чотири) грн. 74 коп., з яких підлягають утриманню податки і обов?язкові платежі.

3. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

4.Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (місцезнаходження: 03680, м.Київ, вул.Тверська, 5, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. на користь держави на рахунок отримувача: UA6026001 отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до /або через відповідні суди.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв