ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/514/19 Справа № 205/6885/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Нижнийс А.В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулися з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» посилалися на те, що 12 травня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н, згідно умов якого банк надав останній кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а ОСОБА_2 зобовязалася кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором. 17 грудня 2015 року ОСОБА_2 померла. Однак, за життя ОСОБА_2 порушила взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів. Відповідач ОСОБА_1, який є чоловіком померлої, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 На підставі викладеного, ПАТ КБ «Приватбанк» просили суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 12 травня 2006 року у розмірі 13 938 грн. 37 коп., який був укладений між позивачем та ОСОБА_2, померлою 17 грудня 2015 року.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить рішення суду від 12 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, 12 травня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір у вигляді Анкети-заяви б/н, згідно якої ОСОБА_2 було надано кредитний ліміт у сумі 2000 грн. зі сплатою 3% на місяць (а.с.11).

ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.11).

Відповідно до положень п.3.3 умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно з п.3.1.1 умов та правил надання банківських послуг, срок дії картки вказаний на лицевій частині картки (місяць і рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця.

Згідно з п.4.6 умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку клієнтів, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, яка підлягає сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами(договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п. 5.5 умов та правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту та оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

В п.5.2 правил користування платіжною карткою зазначено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових зобовязань та інших обовязків за цим договором.

Банк належним чином виконав свої зобовязання та відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок.

Банк зазначав, що у порушення умов кредитного договору, за життя ОСОБА_2 свої зобовязання належним чином не виконувала, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком заборгованості, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 31 липня 2016 року за договором виникла заборгованість за тілом кредиту 13 938 грн. 37 коп. (а.с.5-10).

17 грудня 2015 року ОСОБА_2 померла (а.с.20).

ПАТ КБ «Приватбанк», звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, до ОСОБА_1 як до спадкоємця, після ОСОБА_2, померлої 17 грудня 2015 року, просили стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13 938 грн. 37 коп.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не надано доказів вартості майна, одержаного у спадщину ОСОБА_1, в межах якої останній повинен задовольнити вимоги позивача як кредитора спадкодавця, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обовязок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 ЦПК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він мешкав разом з померлим. Для того, щоб встановити факт сумісного проживання спадкоємця зі спадкодавцем, нотаріус за місцем відкриття спадщини перевіряє в паспорті відмітку про реєстрацію проживання спадкоємця та встановлює місця реєстрації проживання померлого за довідкою органів реєстрації. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину через подання заяви до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в строк, встановлений для цього законодавством, тобто шестимісячний строк. Своїми діями спадкоємець перериває для себе строк для прийняття спадщини і стає власником майна. Якщо спадкодавець подав заяву про відмову від спадщини у встановлений для цього строк, вважається, що він відмовився від спадщини.

12 травня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір у вигляді Анкети-заяви б/н, згідно якої ОСОБА_2 було надано кредитний ліміт у сумі 2000 грн. зі сплатою 3% на місяць (а.с.11).

ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.11).

Відповідно до положень п.3.3 умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно з п.3.1.1 умов та правил надання банківських послуг, срок дії картки вказаний на лицевій частині картки (місяць і рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця.

Згідно з п.4.6 умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку клієнтів, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, яка підлягає сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами(договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п. 5.5 умов та правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту та оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

В п.5.2 правил користування платіжною карткою зазначено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових зобовязань та інших обовязків за цим договором.

Банк належним чином виконав свої зобовязання та відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок.

Банк зазначав, що у порушення умов кредитного договору, за життя ОСОБА_2 свої зобовязання належним чином не виконувала, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком заборгованості, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 31 липня 2016 року за договором виникла заборгованість за тілом кредиту 13 938 грн. 37 коп. (а.с.5-10).

17 грудня 2015 року ОСОБА_2 померла (а.с.20).

За життя ОСОБА_2 у порушення умов кредитного договору свої зобовязання належним чином не виконувала, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування.

З наданого банком розрахунку вбачається, що кредитний ліміт банком збільшувався та, станом на 17 грудня 2015 року існує заборгованість за тілом кредиту у розмірі 13 938 грн. 37 коп., яку банк просив стягнути в своїй позовній заяві з відповідача ОСОБА_1, як із спадкоємця після смерті ОСОБА_2, померлої 17 грудня 2015 року (а.с.3, 4 5-10).

Із спадкової справи після ОСОБА_2Г, померлої 17 грудня 2015 року, вбачається, що за життя ОСОБА_2 склала заповіт та заповідала все своє майно ОСОБА_1 (а.с.48).

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою в шестимісячний строк про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 17 грудня 2015 року (а.с.43-49).

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулися до нотаріальної контори із претензією (а.с.48, 49).

АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк».

Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, як до спадкоємця, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку після смерті ОСОБА_2, померлої 17 грудня 2015 року, є обґрунтованими, та слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 12 травня 2006 року, яка складається з - тіла кредиту у розмірі 13 938 грн. 37 коп.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» слід задовольнити, заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог банку до ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 13 938 грн. 37 коп. за кредитним договором б/н від 12 травня 2006 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді