Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 464/3628/17

провадження № 61-48895св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Укртелеком»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова в складі судді Ружакова І. П. від 24 квітня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду в складі колегії суддів: Савуляка Р. В., Мікуш Ю. Р., Приколота Т. І. від 01 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - ПАТ «Укртелеком») про визнання незаконними переведень на іншу роботу, скасування наказів про переведення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона з 05 липня 1984 року працювала у ПАТ «Укртелеком». Станом на 30 квітня 2014 року займала посаду старшого диспетчера електрозв`язку диспетчерської служби. З 01 травня 2014 року була переведена на посаду інженера електрозв`язку групи технічної експлуатації телекомунікаційних мереж Центру телекомунікаційних послуг. З 06 листопада 2014 року під загрозою бути звільненою із скороченням штату, була переведена на посаду інженера електрозв`язку дільниці технічного обліку та паспортизації № 134, м. Львів відділу обліку, метеорології та ремонту служби експлуатації мережі технічного департаменту на час відсутності основного працівника у зв`язку із скороченням посади, яку вона займала. 30 вересня 2016 року вона була звільнена з посади інженера електрозв`язку дільниці технічного обліку та паспортизації № 134, м. Львів відділу обліку, метеорології та ремонту служби експлуатації мережі технічного департаменту у зв`язку із закінченням строкового трудового договору на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України. Позивач вважала, що переведення її на посаду інженера електрозв`язку групи технічної експлуатації телекомунікаційних мереж Центру телекомунікаційних послуг у травні 2014 року а також на посаду інженера електрозв`язку дільниці технічного обліку та паспортизації № 134, м. Львів відділу обліку, метеорології та ремонту служби експлуатації мережі технічного департаменту на час відсутності основного працівника у листопаді 2014 року було здійснено без законних підстав, дискримінаційним та під загрозою наступного звільнення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 24 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, дійшов висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Сихівського районного суду м. Львова скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що оскільки встановлено, що відповідачем ПАТ «Укртелеком» не порушено прав ОСОБА_1 при її переведенні та звільненні, то необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог саме з безпідставності та необґрунтованості.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи касаційної скарги

У грудні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 квітня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що станом на 01 травня 2014 року у відповідача не було жодної необхідності у переведенні її з посади старшого диспетчера електрозв`язку диспетчерської служби на посаду інженера електрозв`язку групи технічної експлуатації телекомунікаційних мереж Центру телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком». Суд не надав оцінки тому, що з посад диспетчерів було звільнено трьох жінок, а на ці ж посади 01 травня 2014 року було прийнято трьох чоловіків. Вона погодилася написати заяву про переведення під тиском. Друге її переведення з посади інженера електрозв`язку групи технічної експлуатації телекомунікаційних мереж Центру телекомунікаційних послуг на посаду інженера електрозв`язку дільниці технічного обліку та паспортизації № 134, м. Львів відділу обліку, метеорології те ремонту служби експлуатації мережі технічного департаменту від 06 листопада 2014 року відбулося у зв`язку із скороченням посади, яку вона займала. Переведення її на місце тимчасового працівника відбулося за її заявою, але під загрозою бути звільненою без дотримання процедури, передбаченої при зміні в організації виробництва і праці, у зв`язку із скороченням.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У лютому 2019 року ПАТ «Укртелеком» подало відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. Зазначає про те, що правильними є висновки апеляційного суду про те, що ПАТ «Укртелеком» було дотримано норми чинного законодавства при переведеннях, кожному зокрема, та звільненні ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням строку трудового договору.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 лютого 2019 року відкрито провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 464/3628/17 з Сихівського районного суду м. Львова.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що ОСОБА_1 працювала у відповідача - ПАТ «Укртелеком» з 05 липня 1984 року.

Станом на 30 квітня 2014 року ОСОБА_1 працювала на посаді старшого диспетчера електрозв`язку диспетчерської служби Львівської філії ПАТ «Укртелеком».

З 01 травня2014 року наказом № 429-27/к від 30 квітня 2014 року позивач переведена на посаду інженера електрозв`язку групи технічної експлуатації телекомунікаційних мереж Центру телекомунікаційних послуг.

З 06 листопада 2014 року наказом № 1770-27/к позивач переведена на посаду інженера електрозв`язку дільниці, технічного обліку та паспортизації № 134 м. Львів відділу обліку, метрології та ремонту служби експлуатації мережі технічного департаменту тимчасово на час відсутності основного працівника.

Відповідно до наказу № 1633/к від 08 грудня 2015 року позивач звільнена з роботи інженера електрозв`язку дільниці технічного обліку та паспортизації № 134 м. Львів відділу обліку, метрології у зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частиною першою статті 21 КЗпП України визначено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до частини першої статті 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на іншу роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, що наказом № 429-27 к від 30 квітня 2014 року саме на підставі особистої заяви позивача та в зв`язку з виробничою необхідністю в розширенні групи технічної експлуатації телекомунікаційних мереж Центру телекомунікаційних послуг Львівської філії ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_1 було переведено на посаду інженера електрозв`язку 2 категорії вищевказаної групи Центру телекомунікаційних послуг.

Дане переведення було ініційоване працівником, яка 29 квітня 2014 року звернулась із письмовою заявою з проханням перевести її на вищевказану посаду. Переведення було спрямоване на службове зростання, при цьому хоч посадовий оклад залишився на попередньому рівні, проте працівника переведено з категорії персоналу «фахівці» в категорію «професіонали». Оплата праці здійснювалась не нижче рівня оплати попередньої посади диспетчера. Позивач була ознайомлена з оскаржуваним наказом. Наказ підписано позивачем власноруч без будь-яких застережень. ОСОБА_1 приступила до виконання обов`язків на посаді та працювала на ній з 01 травня 2014 року по 06 листопада 2014 року, претензій та зауважень щодо погіршення умов праці до адміністрації не мала.

За таких підстав правильними є висновки апеляційного суду про те, що в даному випадку за визначених умов мало місце переведення на підставі частини першої статті 32 КЗпП України, тобто за згодою працівника.

Згідно з наказом відповідача № 543 від 16 жовтня 2014 року про внесення змін до штатного розпису філій ПАТ «Укртелеком» з 16 жовтня 2014 року було введено до штатного розпису Львівської філії нові структурні підрозділи та посади.

На підставі даного наказу 06 листопада 2014 року позивач звернулась до адміністрації із заявою про переведення її на новоутворену посаду інженера електрозв`язку на умовах строкового трудового договору на період відсутності основного працівника ОСОБА_2 до фактичної дати виходу її на роботу із збереженням попереднього посадового окладу відбулось за особистою заявою ОСОБА_1 від 06 листопада 2014 року. Із заяви вбачається, що працівник виявила бажання бути працевлаштованою в новій організаційній структурі Львівської філії ПАТ «Укртелеком».

В даному випадку мало місце переведення на підставі частини першої статті 32 КЗпП України, тобто за згодою працівника.

Позивач була звільнена 09 грудня 2015 року у зв`язку із закінченням строку трудового договору за пунктом 2 статті 36 КЗпП України (наказ від 08 грудня 2015 року № 1633/к). З наказом працівник ознайомлена 09 грудня 2015 року.

У день звільнення позивачу 09 грудня 2015 року за місцем її роботи у відповідності до статті 47 КЗпП України було видано належно оформлену трудову книжку.

Позивачем не надано належних доказів, що оскаржувані нею накази є неправомірними, а відтак правильними є висновки апеляційного суду про те, що роботодавцем було проведено звільнення позивача за пунктом 2 статті 36 КЗпП України з дотриманням вимог трудового законодавства. Жодних доказів на підтвердження факту примусу чи впливу з боку представників адміністрації відповідача на написання таких заяв позивачем не надано.

Твердження позивача про те, що вона мала переважне право на залишення на роботі правильно судами не взяті до уваги, оскільки таке право враховується лише при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, а не при переведенні працівника на іншу роботу на тому ж підприємстві та при звільненні за пунктом 2 статті 36 КЗпП України.

Таким чином, правильними є висновки апеляційного суду про те, що ПАТ «Укртелеком» дотримано норми чинного законодавства при переведеннях, кожному зокрема, та звільненні ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строку трудового договору.

Посилання позивача у касаційній скарзі на її дискримінацію є безпідставними, оскільки не підтверджено будь-якими доказами, а зі змісту позовних вимог не вбачається, що позивача обмежено у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, що відповідно до Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» можна вважати дискримінацією.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до необхідності переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року в частині оскарження позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про визнання незаконними наказів про переведення на іншу роботу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун