Справа № 191/5088/18
Провадження № 2/191/1461/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречко Ю.В.

за участю секретаря Борисової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про визнання права власності на гараж в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23 березня 2018 року помер її чоловік ОСОБА_2.

07 червня 2018 року позивач подала заяву про прийняття спадщини до Першої синельниківської державної нотаріальної контори.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири. Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно позивач отримала 19 листопада 2018 року в Першій синельниківській державній нотаріальній конторі.

Крім того, до складу спадщини також входить гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область м.Синельникове вул.Перемоги,85-ж. Але постановою державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори від 19 листопада 2018 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вказаний гараж.

Позивач вважає, що за нею може бути визнано право приватної власності на зазначений гараж в порядку спадкування за законом, так як у 1989 році ОСОБА_2 збудував гараж біля житлового будинку, в яком був зареєстрований та проживав: ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2015 році ОСОБА_2 звернувся до виконавчого комітету Синельниківської міської ради за отриманням свідоцтва про право власності на гараж та дозволом на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0029 га, яка знаходиться за адресою:м.Синельникове, вул.Перемоги, в районі житлового будинку № 85 під збудованим гаражем, для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу.

Але згідно з висновком управління Держгеокадастру у Синельниківському районі Дніпропетровської області від 26.01.2016 року № 99-410-99.4-172/2-16 «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» земельна ділянка знаходиться на прибудинковій території житлового будинку та у відповідності до ст.42 Земельного кодексу України не може бути передана у власність окремому громадянину.»

Таким чином, позивачеві необхідно отримати у власність гараж,а потім укладати договір оренди земельної ділянки з власником-Синельниківською міською радою .

Просить визнати за нею право приватної власності на гараж Г-1 загальною площею 24,2 кв.м., розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове вул.Перемоги,85-ж в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 23 березня 2018 року.

До початку судового засідання позивач ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти позову не заперечує.

Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, приходить до наступного.

Смерть спадкодавця ОСОБА_2, яка настала 23 березня 2018 року, підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №800403, виданим 26.03.2018 Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Згідно зі свідоцтвом про укладенням шлюбу серії І-КИ №390067 ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2.

Рішенням 51 сесії 6 скликання Синельниківської міськради № 959-51 / VI від 16 червня 2015 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0029 га в районі житлового будинку № 85 по вул.Перемоги в м.Синельникове під збудованим гаражем.

Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міськради від 28 жовтня 2015 року №230 присвоєно почтову адресу «85-ж на вул.Перемоги в м.Синельниковому» земельній ділянці для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу, яка надана ОСОБА_2 згідно з рішенням Синельниківської міськради від 16 червня 2015 року № 959-51/VI«Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою шодо відведення земельних ділянок у власність.

29 жовтня 2018 року КП «Синельниківське МБТІ» виготовлено технічний паспорт на гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Перемоги,85-ж.

Відповідно до довідки КП«СМБТІ» №1388 від 05.11.2018 року право власності на гараж не зареєстровано,а лише заінвентаризовано за ОСОБА_2.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12).

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1,2 ст.5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення» (втратила чинність) вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва. Тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі обєкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію обєтів, закінчених будівництвом до 05.08.1992 року).

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до ст.25,30,346 ЦК України, ОСОБА_4 юстиції України № 19-32/319 від 21 лютого 2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визнання належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно віршуватися в судовому порядку.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, та прийняла спадщину у встановленому законодавством порядку. Як вбачається з матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 іншими спадкоємцями також діти померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька .

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні обставини, а саме право позивача на отримання спадщини після смерті чоловіка та наявність спадкового майна у вигляді гаражу, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відсутність правостановлюючих документів на спадкове майно не може бути підставою для позбавлення особи права на отримання вказаного майна у власність в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 81, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право приватної власності на гараж Г-1 загальною площею 24,2 кв.м., розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Перемоги,85-ж, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 23 березня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_7