РІШЕННЯ

Іменем України

05.02.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді- Ванівського Ю.М.

з участю секретаря- Школьнікової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди., -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь 48 877,75 грн, що становить вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 пошкодженого у ДТП 30.03.2017 року, стягнути з відповідача на користь позивача 790 грн. за проведення експертного дослідження №770 від 05.04.2017 року та судові витрати.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивачу на праві власності належить автомобіль НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САК №487711. Зазначеним автомобіль частик користується зять позивача ОСОБА_3. 30 березня 2017 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_3 яким керував ОСОБА_3 та автомобілем НОМЕР_4 під керуванням відповідача ОСОБА_2. Вина відповідача у даній ДТП встановлена постановою Франківського районного суду м.Львова від 04.05.2017 року по справі №465/172/17 згідно якої ОСОБА_2 визнано винним за ст. 124 КУпАП та оштрафовано на 340 гривень. В результаті даної ДТП належний позивачу автомобіль НОМЕР_1 зазначив значних ушкоджень, які вказані в протоколі №770/17 огляду транспортного засобу. Який міститься в звіті №770/17 від 04.05.2017 року про оцінку вартості (розміру) заподіяних пошкоджень транспортного засобу. На підставі наведеного просить позов задоволити в повному обсязі.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова віл 05.01.2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою франківського районного суду м.Львова від 17.05.2018 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила в повному обсязі. Просила відмовити в задоволенні такого.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 1166, ч.2 ст. 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.п. 4, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено що 30.03.2017 року о 08 год. 45 хв. у м.Львові по вул. І.Виговського, 5 мало місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів НОМЕР_1 та «ГАЗ 2705 СПГ» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль НОМЕР_2, червоного кольору, 1997 року випуску належить ОСОБА_1.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 05.05.2017 року встановлено, що ОСОБА_4, 30.03.2017 року о 08 год. 45 хв. у м.Львові по вул.І.Виговського, 5 керуючи автомобілем НОМЕР_4, був неуважним. Не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не зреагував на її зміну та при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1. В результаті автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями порушив п.2.3б; 10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним за ст. 124 КУпАП та оштрафовано на 340 грн. в дохід держави. Постанова не оскаржувалася та набрала законної сили.

Для встановлення пошкоджень автомобіля Позивача, завданих протиправними діями Відповідача, Позивачу було необхідно провести оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ.

Згідно протоколу №770/17 огляду транспортного засобу від 31.03.2017 року на підставі договору між спеціалістом ОСОБА_5 та власником ТЗ ОСОБА_1 було оглянуто автомобіль НОМЕР_2.

Так, за результатами оцінки було оформлено письмовий звіт №770/17 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ. Згідно даного звіту вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 48877 грн. 75 коп.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 23 529 грн. 32 коп.

Зі сторони Відповідача не було вчинено жодних дій по хоча б частковій компенсації потерпілим матеріальних витрат, що не заперечується представником відповідача.

Статтею 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовуються особою, яка її завдала за наявності її вини.

Згідно ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як зазначено у ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої відшкодовується винною особою.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За висновками Верховного ОСОБА_2 України, що викладені у постанові№ 6-691цс15 від 02 грудня 2015 року, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов'язок з відшкодування такої різниці .

Згідно ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5.12.13р.,24.12.14р.,14.01.15р.,29.07.15р.та 16.09.15р.,суд касаційної інстанції дійшов висновків, що в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої винною особою шкоди потерпілому сплачується різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а не різниця між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності.

З урахуванням викладеного, з відповідача у користь позивача слід стягнути 23 529, 32 грн. (двадцять три тисячі пятсот двадцять девять грн. 32 коп.), що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля НОМЕР_6 та 770 (сімсот сімдесят) грн. за проведення експертного дослідження.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 320 грн. судових витрат

Керуючись вищевикладеним, ст. ст. 526, 530, 625, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. ч. 1 ст. 51, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 23 529, 32 грн. (двадцять три тисячі пятсот двадцять девять грн. 32 коп.), що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля НОМЕР_6.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 770 (сімсот сімдесят) грн. за проведення експертного дослідження.

В частині інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 320 (триста двадцять) грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Суддя Ванівський Ю.М.