Провадження № 2-з/522/695/19
У Х В А Л А

про забезпечення позову

07 жовтня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Скибінській Є.С.,

розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2019 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся позивач із вказаною позовною заявою та ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2019 року відкрито провадження у справі.

03.10.2019 року до суду звернувся позивач із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу майно квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що оскільки відповідач не повертає суму боргу в розмірі 250 000,00 доларів США, він може з метою навмисного уникнення від виконання рішення суду в майбутньому відчужити належне йому майно на користь третіх осіб, що ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду в примусовому порядку.

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Судом встановлено, що предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 250 000,00 доларів США.

Беручи до уваги предмет спору та суму заборгованості відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо забезпечення позову у обраний ним спосіб, оскільки з матеріалів справи вбачається наявність об`єктивного спору між сторонами. При цьому суд звертає увагу, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідачів і не є обмеженням прав відповідачів в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову частково, суд виходить з того, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу на праві спільної часткової власності 313/1000 частини квартири АДРЕСА_1 .

Договір купівлі-продажу від 18.05.2001 року, за яким ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_4 придбав 687/1000 частини квартири АДРЕСА_1 не може вважатись належним доказом права власності, оскільки право власності на зазначену частку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Також суд вважає за можливе, враховуючи відсутність імперативного застосування зустрічного забезпечення згідно вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України, не вирішувати на даному етапі питання про визначення зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 3, 11,149-151,153, 154, 247, 258-260, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на 313/1000 частини квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 101) та на праві власності належать ОСОБА_2 .

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 09.10.2019 року.

Суддя Д.Ю. Донцов