ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року

м.Суми

Справа №592/15196/18

Номер провадження 22-ц/816/1164/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Собина О. І. , Левченко Т. А.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 грудня 2018 року в складі судді Литовченка О.В., ухваленого у м. Суми, повний текст якого складений 20 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, встановлений рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 квітня 2007 року по справі № 2-1146/07.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили. Постановлено, що аліменти сплачуються матері дитини ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню щомісячно на утримання малолітньої дочки у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач вказав, що наявність на утриманні позивача іншої малолітньої дитини від іншого шлюбу, а саме: ОСОБА_4, жодним чином не може впливати на розмір аліментів, які він повинен сплачувати на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заявник апеляційної скарги вважає, що позивач не довела зміну її матеріального стану в бік погіршення і що сплата аліментів у розмірі 1/5 усіх видів заробітку забезпечить нормальний розвиток дитини. Також, відповідач зазначив, що на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу, а саме: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. До того ж, як вказав відповідач, його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що суд повинен був врахувати і інші обставини, зокрема, такі, як наявність на його утриманні непрацездатних батьків, відсутність нерухомого майна та грошових коштів у фінансових установах, а також відсутність факту витрат платника аліментів на придбання нерухомого майна. При цьому, відповідач послався на незначний розмір заробітної плати та вважає, що встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку не менше 50% прожиткового мінімуму захистить інтереси дочки не залежно від того, чи буде з нього стягнуто 1/5 або 1/6 частина його доходів.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 є працездатною особою, офіційно працевлаштований та отримує стабільну заробітну плату, врахувавши, при цьому, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей від іншого шлюбу та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та вважав за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду в частині визначення розміру аліментів, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 25 лютого 2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що 06 березня 2008 року Білопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану складено відповідний запис (а.с. 33).

За час перебування у шлюбі 06 вересня 2006 року у сторін народилася дочка ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 13).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 квітня 2007 року з ОСОБА_1 стягнуто щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 150,00 грн., починаючи 13 лютого 2007 року і до повноліття дитини (а.с. 9 10).

На виконання вищезазначеного рішення суду від 13 квітня 2007 року місцевим судом було видано виконавчий лист, який, як зазначила позивач у позовній заяві, знаходиться на виконанні у Білопільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 11 - 12).

Відповідно до свідоцтва про народження 22 листопада 2017 року у позивача народилася друга дитина ОСОБА_4, батьком якої є ОСОБА_8 (а.с. 14).

ОСОБА_2 з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2020 року отримує в департаменті соціального захисту населення Сумської міської ради допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. (а.с. 34) та, як встановлено у суді першої інстанції, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку.

ОСОБА_1 є працездатною особою, офіційно працевлаштований у Комунальному підприємстві «Шляхрембуд» Сумської міської ради та займає посаду машиніста дорожньо -транспортних машин. Загальна сума доходу відповідача за період з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року становила 31001,55 грн., а розмір його середньомісячної заробітної плати за жовтень листопад 2018 року склав 6053,06 грн. ((6264,05+5842,07):2) (а.с. 50).

З довідки Річківської сільської ради Білопільського району від 06 грудня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 на території ради власної земельної ділянки, земельних та майнових паїв не має (а.с. 51).

05 вересня 2009 року відповідач уклав шлюб з ОСОБА_2 (а.с. 47). Згідно з свідоцтвами про народження у відповідача 17 червня 2010 року народилася дочка ОСОБА_5, а 28 квітня 2016 року - син ОСОБА_6 (а.с. 48 - 49).

Дружина відповідача ОСОБА_2 з 12 лютого 2016 року по 28 квітня 2019 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку (а.с. 57).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ст. 180 СК України йдеться про те, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для збільшення раніше визначеного судовим рішенням розміру аліментів на утримання малолітньої дочки та зміну способу їх присудження. Зокрема, стягнутий рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 квітня 2007 року розмір аліментів у сумі 150 грн. не є необхідним та достатнім для того, щоб забезпечити гармонійний розвиток дитини.

Разом з тим, стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції в повній мірі не врахував таких обставин, що мають істотне значення, як наявність у платника аліментів двох малолітніх дітей, а саме: дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, та в повній мірі не дослідив його матеріального стану, зокрема, в матеріалах справи відсутні дані про наявність у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів на рахунках тощо, хоча відповідач заперечив наявність цього майна.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів та враховуючи, що з січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років встановлений у сумі 2027 грн., та наявність обовязку кожного із батьків утримувати дитину, а також з огляду на те, що відповідач офіційно працевлаштований, зокрема, його середня заробітна плата за жовтень листопад 2018 року склала 6053,06 грн., тому колегія суддів вважає, що визначений судом розмір аліментів є дещо завищеним.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів із заробітної плати боржника може бути утримано 50 відсотків.

Отже, ураховуючи, інтереси кожного із трьох малолітніх дітей відповідача, колегія суддів вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_7 та визначити аліменти в частці від заробітку платника аліментів у розмірі 1/6 (1/6х3 дітей=1/2) щомісячно, а не 1/5, як вказав місцевий суд.

За таких обставин, коли суд першої інстанції неповно з'ясував всі обставини, що мають значення для справи, тому рішення суду в частині визначення розміру аліментів необхідно змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 про те, що позивач не довела обставин щодо зміни її матеріального стану та про наявність на його утриманні непрацездатних батьків колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 грудня 2018 року в даній справі змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення суду в наступній редакції:

«Змінити спосіб стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлений рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 квітня 2007 по справі № 2-1146/07.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, працюючого машиністом дорожньо-транспортних машин у Комунальному підприємстві «Шляхрембуд» Сумської міської ради (), аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 21 лютого 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик

Судді: Т.А. Левченко

ОСОБА_10