Справа № 464/6289/17 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/811/2172/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Крайник Н.П.

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі Цап П.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 27 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернуласяь до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 26.11.2014 року у справі №464/9727/14-ц в твердій грошовій сумі в розмірі 643 грн. щомісячно, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 01.04.2005 року народилася донька ОСОБА_4. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 26.11.2014 року було вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 643 грн. щомісячно, починаючи з 24 вересня 2014 року і до досягнення нею повноліття. Однак, розмір аліментів, який нараховується на доньку є недостатнім для її утримання та забезпечення потреби дитини. Зазначила, що відповідач офіційно працевлаштувався на ТзОВ «ФУДЖІКУРА АУТОМОТІВ Україна Львів», що підтверджується довідкою №01-01/167 від 16.05.2017 року, а тому просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх його доходів. Оскільки відповідач іншої матеріальної допомоги, окрім примусового стягнення аліментів, на утримання дитини не надає, керуючись ст.192 СК України, просила збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 26.11.2014 року.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, який було встановлено рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 26.11.2014 року та вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня винесення рішення і до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку із зміною розміру аліментів припинено стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 26.11.2014 по цивільній справі № 464/9727/14-ц. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

Вважає рішення суду в частині визначення розміру аліментів незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права. Звертає увагу, що суд свої рішенням фактично змінив спосіб стягнення аліментів, в той час, як позивачем такої вимоги не заявлялося. Окрім цього, ухвалюючи рішення про зміну розміру аліментів, суд в резолютивній частині рішення не зазначив в сторону збільшення чи зменшення їх змінює. Вважає, що суд на виконання п.3 ч.4 ст. 265 ЦПК України повинен був навести мотиви, за яких він дійшов висновку про стягнення 1/5 частки доходу відповідача, змінивши раніше визначений спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Також звертає увагу на матеріальне становище позивача, а саме, що вона має фізичну можливість працювати, однак через її небажання, не працює. Стверджує, що позивач ігнорує обов»язок утримувати дитину, що стало підставою для фактичного збільшення розміру аліментів, які з нього стягуються. Також звертає увагу, що судом при визначенні розміру аліментів не було взято до уваги погіршення його стану здоров»я, а також перебування на його утриманні батька та бабусі, яким він надає матеріальну підтримку. Зазначає, що він погоджується забезпечити дочці ОСОБА_4 визначений законом прожитковий мінімум до зміни майнового стану позивача, тобто до періоду її можливого працевлаштування.

Просить рішення Сихівського районного суду міста Львова від 27 серпня 2018 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Встановлений рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 26 листопада 2014 року спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 643 грн. щомісячно змінити. Визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу ОСОБА_2. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд виходив з тих обставин, що в зв»язку із погіршенням матеріального стану отримувача аліментів, виникненням додаткових витрат пов»язаних із навчанням та вихованням дитини, зміною розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначений рішенням суду розмір аліментів слід збільшити до 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня винесення рішення і до досягнення дитиною повноліття

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступник обставин.

Матеріалами справи встановлено,що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 26.11.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, 01.04.2005р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі 643 грн. щомісячно, починаючи з 24 вересня 2014 року і до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_5 України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями ст.ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них.

Судом встановлено, що після прийняття рішенням Сихівським районним судом м.Львова 26.11.2014 року про стягнення аліментів змінилося матеріальне становище позивача, яке зумовлене подорожчанням засобів, товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності, в т.ч. що стосується догляду за дитиною, до яких зокрема входять витрати на харчування, навчання, купівлі одягу та взуття, додаткові витрати у зв»язку із відвідуванням шкільного закладу, спортивних гуртків, тощо.

Також встановлено, що з 2014 року значно зріс прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, та такий станом на 01.01.2018 року становить 2027 грн.

Крім того, судом встановлено, що на час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач офіційно працевлаштувався на ТзОВ «ФУДЖІКУРА АУТОМОТІВ Україна Львів» та з 22.10.2015р. займає посаду керівника дільниці монтажних дошок, що також підтверджує зміну його матеріального стану. З довідки про заробітну плату ОСОБА_2 від 07.08.2018 №F вбачається, що його дохід за період з 01 лютого 2018 року по 31 липня 2018 року склав 102424.65 грн. з відрахуванням податків.

Дані обставини свідчать про зміну матеріального становища як позивача одержувача аліментів, в сторону погіршання так і відповідача платника аліментів, в сторону поліпшення матеріального становища, в зв»язку з чим суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4

При визначенні розміру аліментів, судом першої інстанції вірно враховано стан здоров»я дитини, вік та потреби на її утримання пов»язані з навчанням та розвитком її здібностей, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік», матеріальне становище відповідача, як платника аліментів, стан його здоров»я, соціальний та матеріальний стан, наявність на його утриманні неповнолітньої доньки від іншого фактичного шлюбу та прийшов до правильного висновку, що з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня винесення рішення і до досягнення дитиною повноліття, оскільки доходи відповідача є такими, що дозволяють останньому сплачувати аліменти на дитину у визначеному розмірі і не ставлять його у скрутне становище.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 листопада 2018 рокузалишити без змін.

Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 27 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05.03.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

ОСОБА_5