Справа №: 398/2807/19
провадження №: 2/398/1625/19
"27" вересня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Авраменка О.В.,
з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Олександрія в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є співвласником квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27 серпня 2002 року. Другим співвласником квартири є її батько ОСОБА_2 . Відповідач ОСОБА_3 - її колишній чоловік, який не проживає в квартирі з лютого 2018 року.
Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_3 є її колишнім чоловіком, з яким вони офіційно розлучились в травні 2019 року. При цьому, разом не проживають з весни 2018 року. Більше року тому відповідач забрав свої речі та виїхав з міста. Де на даний час проживає відповідач їй не відомо. За весь цей час вони жодного разу не бачились, ніяким чином не спілкувались. Свій від`їзд відповідач пояснив їй тим, що не бажає більше бачитись з нею. У них з відповідачем є спільний син, який спілкується з батьком по телефону.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1 , однак в ній не зареєстрований та не проживає. Проживає в с. Войнівка Олександрійського району. Позивач ОСОБА_1 є його рідною дочкою, а відповідач - колишнім чоловіком останньої. Більше року тому відповідач забрав свої речі, і ті, які були в квартирі, і ті, які були в нього, ОСОБА_2 , вдома в с. Войнівка, та змінив місце проживання. Де проживає на даний час відповідач йому не відомо.
Заслухавши в ступне слово учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
Позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 серпня 2002 року, іншим співвласником квартири є ОСОБА_2 .
В зазначеній квартирі, як член сім`ї позивача, зареєстровані син ОСОБА_4 та колишній чоловік ОСОБА_3 .
На підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 травня 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.
Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України), а саме, від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Наведене свідчить, що задоволення позову про позбавлення особи права користування жилим приміщенням можливе лише у відношенні тієї особи, яка вже набула права користування конкретним житловим приміщенням, вселилась в нього в установленому порядку у якості члена сім`ї наймача, члена ЖБК або члена сім`ї власника квартири чи будинку, однак певний час без поважних на те причин в ньому не мешкає, тобто не використовує житло за цільовим призначенням - для проживання понад встановлений законодавством термін.
Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 та від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16.
Відповідно до акту, складеного житловим органом за участю сусідів встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований, але не проживає з лютого 2018 року за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 15,16).
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 . За вказаною адресою проживає з 1977 року. Вони з позивачем ОСОБА_1 є сусідами, знає останню фактично з самого її народження. Також вона знала і чоловіка позивача - ОСОБА_3 . Починаючи з минулого року, а може й більше, вона жодного разу не бачила ОСОБА_3 Раніше вона бачила як ОСОБА_3 в один і той самий час ходив на роботу, при цьому, практично завжди він вів сина до дитячого садка, а потім перестав ходити. Зараз з сином гуляє ОСОБА_1 , вона ж зустрічає його й з гуртка.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що близько шести років її родина товаришує з родинною ОСОБА_1 . Ще на початку літа 2018 року вони їздили разом родинами на відпочинок на море, при цьому вже тоді відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були напруженими, а приблизно з середини літа того ж року сторони разом не проживають. Їй про це відомо особисто, оскільки двічі на тиждень вона водить свою дитини на заняття до репетитора, який проживає в тому ж будинку де й позивач, і ті дві години, які йде заняття, вона проводить у квартирі ОСОБА_1 Після того як сторони розійшлись, вона ще бачила якось ОСОБА_3 в квартирі у позивача, він приходив забирав свої речі. Більше вона не бачила відповідача ні в квартирі позивача, ні навіть в місті.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а відповідач визнанню таким, що втратив право користування житлом -квартирою АДРЕСА_1 .
На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягав та просив не стягувати судовий збір з відповідача.
На підставі ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 280 - 282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_4 ), про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Судові витрати залишити по фактично понесеним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач та третя особа мають право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 02 жовтня 2019 року.
Суддя О.В.Авраменко