КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 362/4087/17

номер провадження: 22-ц/824/708/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Воронової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Київській області на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2017 року у складі судді Корнієнко С.В., у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Васильківський районний відділ управління Державної міграційної служби України в Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

Заява мотивована тим, що батьки після його народження належним чином не оформили йому паспорт громадянина України відповідно до вимог законодавства, а тому встановлення факту його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року, а саме на території Автономної Республіки Крим у місті Сімферополь, необхідно для упорядкування його особистих документів.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України станом до 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, а саме, на території Автономної Республіки Крим міста Сімферополь.

Не погоджуючись з рішенням судупершої інстанції, Управління Державної міграційної служби України в Київській області (далі - УДМС у Київській області) подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не звернув уваги на те, що Васильківський РВ УДМС в Київській області не є належною заінтересованою особою у даній справі, оскільки відповідно до Положення про Управління Державної міграційної служби України в Київській області, затвердженого наказом Державної міграційної служби України від 18 липня 2011 року №28 Васильківський РВ УДМС в Київській області утворений без створення юридичної особи, а тому заінтересованою особою у даній справі є УДМС в Київській області. Вказує, що встановлення факту постійного проживання на території України у даному випадку обумовлено необхідністю подальшого звернення до органу міграційної служби для проходження процедури оформлення набуття громадянства України відповідно до Закону. Зазначає, що за обліками УДМС в Київській області відомості про реєстрацію місця проживання заявника та членів його сім'ї відсутні. Жодних документів, що підтверджують факт проживання заявника на території України в матеріалах справи немає. Заявник є громадянином Палестини, у зв'язку з чим його проживання на території України підпадає під дію Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в частині законності проживання на території України. Вказує, що заявник на території України із заявою про визнання його біженцем або собою, яка потребує додаткового захисту не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, не отримував. Клопотань щодо продовження строку перебування в Україні, надання дозволу на імміграцію, оформлення посвідки на постійне або тимчасове проживання, встановлення належності до громадянства України та оформлення набуття громадянства України заявник не подавав. Інформація щодо постійного проживання заявника або його батьків, родичів на території України відсутня.

Заявник ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У ч.3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій і вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявник з 1990 року постійно проживав та проживає на даний час на території України.

Проте з вказаними висновками суду першої інстанції погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч.3 ст. 235 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.2 ст.119 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справ, позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати подання (ч.3 ст.119 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи).

Згідно з ч.5 ст.119 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.2 ст.121 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи).

Частиною 1 ст.122 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається, що вона не містить вимог заявника та не підписана ним. Також заявником не додано до заяви документ, що підтверджує сплату судового збору.

Однак, суд першої інстанції на звернув уваги на те, що подана заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, не відповідає вимогам закону, а тому у суду були відсутні підстави для її прийняття до розгляду та вирішення по суті.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч.2 ст. 376 ЦПК України).

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи, щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення справи, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, з наведених вище підстав.

У пункті 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що якщо факт недоплати судового збору з'ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може, зокрема, стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так, згідно з положеннями ст.4 Закону України «Про судовий збір», у редакції, чинній на час звернення до суду з указаною заявою, належний до сплати розмір судового збору за подання заяви окремого провадження становив 320 грн.

Тому з урахуванням обставин даної справи з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 320 грн.

За подання апеляційної скарги УДМС у Київській області в Київській області сплатило судовий збір у розмірі 480 грн 40 коп. (а.с.21).

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовляє, тому з нього на користь УДМС у Київській області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 480 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Київській області задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Васильківський районний відділ управління Державної міграційної служби України в Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Державної міграційної служби України в Київській області судовий збір у розмірі 480 грн 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: