Провадження № 2п/201/280/2019
У Х В А Л А

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

04 жовтня 2019р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_4 (третя особа Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк») про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу та акту проведення електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно та визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з 09.10.2018р. знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 (третя особа-ВП ВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області) про визнання права власності на Ѕ частину нерухомого майна.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 12.10.2018р. позовну заяву було залишено без руху та після усунення недоліків хвалою від 05.11.2018р. провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19.12.2018р. провадження по справі було зупинене у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_6 до встановлення правонаступників.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 25.09.2019р. залучено до участі у справі у якості правонаступника ОСОБА_5 ОСОБА_1 та поновлено провадження у справі.

В подальшому, 02.10.2019р. позивачем ОСОБА_1 було уточнено позовні вимоги та позов пред`явлено до ОСОБА_2 , Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області в особі ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_4 ( третя особа АТ КБ «Приватбанк») про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу та акту проведення електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно та визнання права власності.

Одночасно із уточненою позовною заявою, 02.10.2019р. позивачем була подана заява про забезпечення позову, в якій він просив накласти арешт із забороною відчуження на нежитлове приміщення № АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстратором прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ; заборонити ОСОБА_4 вчиняти дії, що перешкоджають ОСОБА_1 у користуванні Ѕ частиною нежитлового приміщення.

Ознайомившись із заявою позивача про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю за можливе заяву задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З позовної заяви вбачається, що предметом позову є визнання недійсними електронних торгів, проведених 18.01.2019р. щодо продажу приміщення № АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 ; визнання недійсним протоколу № 383220 електронних торгів від 18.01.2019р. та акту про проведення електронних торгів; визнання недійсним свідоцтва про право власності від 27.02.2019р. на вищевказане нежитлове приміщення, що видане на ім`я ОСОБА_4 та визнання права власності на Ѕ частину приміщення № АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 .

В обґрунтування вимог, позивач посилається на те, що спірне нерухоме майно було придбано під час шлюбу його батьків, а тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і батько позивача мав право на Ѕ частину цього майна в порядку спадкування. Разом з тим, під час виконання Центральним ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 1 031 629грн. 77коп., на електронних торгах було реалізовано спірне майно без урахування того, що власником Ѕ частини цього майна є ОСОБА_5 .

Таким чином, з заявлених позивачем вимог та наявних матеріалів справи вбачається що між сторонами дійсно виник спір щодо Ѕ частини нерухомого майна № І, АДРЕСА_4 в АДРЕСА_3 .

Приймаючи до уваги, що на момент проведення 18.01.2019р. електронних торгів в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з 09.10.2018р. вже перебувала справа про визнання за ОСОБА_5 права власності на Ѕ частину вищевказаного нерухомого майна, а також враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити в майбутньому виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , то вважаю за можливе з урахуванням предмету спору накласти заборону на відчуження Ѕ частини нежитлового приміщення № АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 розташоване АДРЕСА_5 АДРЕСА_3 та заборонити ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо Ѕ частини нежитлового приміщення № АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 .

В іншій частині вимог заяви щодо накладення заборони на відчуження всього нежитлового приміщення слід відмовити, оскільки ці вимоги не співмірні із заявленими позовними вимогами, адже предметом спору є лише визнання права власності на Ѕ частину спірного нежитлового приміщення, а тому доцільним буде, з метою недопущення порушення права власності відповідача ОСОБА_4 , вжити заходи забезпечення позову лише щодо Ѕ частини нежитлового приміщення.

Що стосується накладення арешту, то в задоволенні цих вимог слід відмовити, з огляду на те, що арешт позбавить відповідача ОСОБА_4 не тільки права володіти та розпоряджатися належною йому часткою нерухомого майна, право власності на яку не оспорюється, а й користуватися нею, оскільки арешт направлений на суттєве обмеження його прав, як власника майна.

Що стосується вимог про заборону ОСОБА_4 вчиняти дії що перешкоджають ОСОБА_1 у користуванні Ѕ частиною нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , то в задоволенні цих вимог заяви слід відмовити, оскільки відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

З огляду на те, що позивачем заявлені вимоги про визнання за ним права власності на Ѕ частину нежитлового приміщення, то вважаю, що заявлені вимоги про заборону відповідачу вчиняти дії що перешкоджають позивачу користуватися Ѕ частиною нежитлового приміщення є фактичним вирішенням справи по суті.

Задовольняючи вимоги про вжиття заходів забезпечення позову мною також враховано, що обраний позивачем вид забезпечення заборона вчинення дій, передбачений ст. 150 ЦПК України та невжиття цих заходів ускладнить або зробить неможливим ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 149,150, 260, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_4 (третя особа Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк») про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу та акту проведення електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно та визнання права власності- задовольнити частково.

Накласти заборону на вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження Ѕ частини нежитлового приміщення № АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 розташоване АДРЕСА_5 АДРЕСА_3 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва від 27.02.2019р., виданого приватним нотаріусом ДМНО Заверуха Н.І., зареєстрованого в реєстрі за № 159.

Заборонити ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлового приміщення № АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 .

В задоволені іншої частини вимог заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, але може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ч.7-10 ст. 158 ЦПК України.

Копії ухвали надіслати сторонам для відома та для виконання відповідним органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами, в тому числі щодо внесення записів до відповідних реєстрів.

Строк пред`явлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Адреси сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідачі:

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Центральний відділ ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області в особі ОСОБА_7 Б ОСОБА_8 ( АДРЕСА_7 , ).

ДП «СЕТАМ»(вул. Стрілецька, 4-6, м. Київ, 01001, ).

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя: Ткаченко Н.В.