Справа № 740/903/19
Провадження № 2/740/669/19
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"05" березня 2019 р. м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Ковальова Т.Г., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Алекскредіт» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним (нікчемним),

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати недійсним (нікчемним) кредитний договір №19236 від 08.02.2019 укладений між ним та ТОВ «Алекскредіт».

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 вказаного Кодексу.

Відповідно до п.п. 4, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В позовній заяві позивач зазначає, що спір випливає з кредитних правовідносин, а тому відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» вважає, що звільнений від сплати судового збору.

Вивчивши даний позов та додані до нього матеріали встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір метою якого є отримання позичальником грошових коштів на не споживчі потреби.

З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України ''Про захист прав споживачів'' з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За частиною 1 ст.11 Закону України ''Про захист прав споживачів'' між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобовязання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобовязується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Проте відповідно до умов оспорюваного договору вбачається, а саме п.1.11. передбачено, що метою кредиту є отримання позичальником грошових коштів на не споживчі потреби, а тому умови цього Договору не підпадають під сферу дії Закону України «Про захист прав споживачів», тому суд вважає, що посилання позивача на положення Закону України «Про захист прав споживачів» не заслуговує на увагу, а тому позивачем не наведено підстав для звільнення її від сплати судового збору на підставі вказаної норми закону.

Відповідно до п/п 1 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768,40 грн.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги немайнового характеру при цьому судовий збір не сплачено та не подано оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Також, звернувшись в суд з позовом, позивач не зазначив, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За таких обставин, позовну заяву відповідно до ст.185 ЦПК України необхідно залишити без руху, про що повідомити позивача і надати строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання даної ухвали.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Алекскредіт» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним (нікчемним) залишити без руху, про що повідомити позивача і надати строк для усунення викладених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання даної ухвали.

У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала негайно набирає законної сили і не може бути оскаржена у апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Ковальова Т.Г.