Справа №199/4778/18
Провадження №2/200/1959/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОТОРГФРУКТ», третя особа - ОСОБА_2, про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом. В позові посилається на те, що 24.12.2015 року сталася ДТП за участю автомобіля під керування ОСОБА_2, який працює водієм в ТОВ «ДНІПРОТОРГФРУКТ», та автомобіля під керуванням ОСОБА_3, власником якого за довіреністю на розпорядження автомобілем, є позивач. В результаті ДТП автомобіль, яким керував ОСОБА_3, отримав механічні пошкодження.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2016 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні даного ДТП.

З метою визначення розміру матеріальної шкоди позивач звернувся до судового спеціаліста субєкта оціночної діяльності та відповідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля від 09.05.2016 року, вартість матеріального збитку власнику автомобіля складає 64402,23 грн., яку і просить позивач стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження.

26.11.2018 року та 27.12.2018 року представником відповідача було надано відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити.

13.12.2018 року позивач надав відповідь на відзив.

04.01.2019 року представник відповідача надав заперечення на відповідь на відзив.

Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.12.2015 року сталася ДТП за участю автомобіля під керування ОСОБА_2, який працює водієм в ТОВ «ДНІПРОТОРГФРУКТ», та автомобіля під керуванням ОСОБА_3, власником якого за довіреністю на розпорядження автомобілем, є позивач. В результаті ДТП автомобіль, яким керував ОСОБА_3, отримав механічні пошкодження.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2016 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні даного ДТП.

З метою визначення розміру матеріальної шкоди позивач звернувся до судового спеціаліста субєкта оціночної діяльності та відповідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля від 09.05.2016 року, вартість матеріального збитку власнику автомобіля складає 64402,23 грн.

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК України).

Відповідно до ст.511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає безпідставними заперечення представника відповідача про відсутність у останнього обовязку відшкодування завданої позивачу матеріальної шкоди, в звязку із тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу, була застрахована, оскільки в даному випадку позивач має право предявити відповідну вимогу, як за рахунок страховика, так і за рахунок винної особи.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі,а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, стягнувши на користь останнього з відповідача у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу 64 402,23 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 265, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОТОРГФРУКТ», третя особа - ОСОБА_2, про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОТОРГФРУКТ» (, 49000, м.Дніпро, пр. Б.Хмельницького, 169) на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 49040, АДРЕСА_1) матеріальну шкоду в сумі 64 402,23 грн, судовий збір в сумі 704,80 грн, а всього 65 107,03 грн.

Рішення може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва