___________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/687/19
УХВАЛА

про відмову в зупинені провадження по справі

16.10.2019 року

Головуючий суддя Куриленко О.М.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засідання в м. Одесі клопотання позивача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сімаченко Світлана Леонідівна про визнання права власності на обов`язкову частку в спадщині та її стягнення,

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, який в подальшому нею було уточнено та згідно редакції від 08 січня 2019 року просила ухвалити рішення яким: визнати за нею, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою та зареєстрованою мешканкою АДРЕСА_1 пошт АДРЕСА_2 інд НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ананьївський РВ ГУ МВС України в Одеській області 14 вересня 2007 року, картка платника податків № НОМЕР_3 , пенсіонерки, дитини війни, ветерана праці, право на обов`язкову долю в спадщині після смерті сина, ОСОБА_3 , котрий мешкав в АДРЕСА_3 та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме визнати її право власності на : на 1/6 частину трикімнатної житлової квартири , розташованої в АДРЕСА_3 попередньою вартістю 230883 гривні 20 копійок, на 1/6 частину гаража № НОМЕР_4 , розташованого біля житлового будинку за адресою АДРЕСА_4 гривні, на 1/6 частину автомобіля „Мерседес Бенц", модель 308 Д, номерний знак НОМЕР_5 , жовтого кольору, випуску 1994 року, двигун № НОМЕР_6 вартістю27700 гривень, на 1/6 часимну автомобіля марки „ТОЙОТА", модель „АВРОН", номерний знак НОМЕР_7 , колір сірий , 2007 року випуску, двигун № НОМЕР_8 вартістю 34635 гривень; на 1/6 частину автомобіля марки НІСАН, модель ТИДА, номерний знак НОМЕР_9 , колір сірий, 2007 року випуску, двигун № НОМЕР_10 вартістю 16158 гривень 24 коп.; на 1/6 частину автомобіля марки ФУНДАЙ, модель СОНАТА, номерний знак НОМЕР_11 вартістю 16158 гривень.

Оскільки все спадкове майно після смерті сина, ОСОБА_3 , знаходилось і знаходиться в користуванні відповідачки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої мешканки АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_12 , виданий Дніпропетровським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 10 жовтня 2013 року, картка платника податків номер невідомий, стягнувши з неї на її користь в порядку витребування майна з чужого користування компенсацію його вартості в загальній сумі 348617 гривень 68 копійок а також стягнути з понесені витрати по цій справі по сплаті судового збору, витрат на правову допомогу, оплату проведення експертиз, на забезпечення позову та витребування доказів і інші витрати згідно платіжних документів, котрі будуть додані до позовної заяви або в судових засіданнях.

Ухвалою судді від 19.10.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче засідання.

Одночасно з подачею позову, позивач звернулась до суду з заявою, в якій просила витребувати від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сімаченко C.JI. спадкову справу №56515559, номер у нотаріуса 22/2014, заведену нотаріусом 10 вересня 2014 року за фактом смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , котрий мешкав в АДРЕСА_3 та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окремо витребувати копії свідоцтв про право на цю спадщину та документів про вартість успадкованого майна. Витребувати від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко І.В. /м. Одеса, вул. Ніжинська 73/. завірену копію заповіту від 27 травня 2014 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканцям. АДРЕСА_3 та витяг з Реєстру нотаріальних дій про його реєстрацію. Витребувати з Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області /м. Одеса, вул. Академіка Корольова 5, пошт. інд. 65114/ витяги про державну реєстрацію автомобілів: „Мерседес Бенц" модель 308 Д, номерний знак НОМЕР_5 , колір жовтий, 1994 року зареєстрований на ОСОБА_4 ; автомобіль „ТОЙОТА" модель „АВРОН", номерний знак НОМЕР_7 , колір сірий, 2007 року випуску, зареєстрований на ОСОБА_5 ; автомобіль «Нассан» модель «ТИДА» номерний знак НОМЕР_9 колір сірий 2007 року виписку, зареєстрований на ОСОБА_1 ; автомобіль «Хундай», модель «Соната» номерний знак НОМЕР_11 , зареєстрований на ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 19 жовтня 2018 року вказане клопотання позивача було задоволено в повному обсязі.

Також з подачею позову позивач звернулась до суду з заявою, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення для відповідача по цій справі, ОСОБА_1 заборони на відчуження будь яким способом слідуючого нерухомого майна: трикімнатна житлова квартира, в котрій вона мешкає, розташована в АДРЕСА_3 загальною площею 95,9 кв. м., жилою площею 50,5 кв. м. Під забороною та іпотекою не знаходиться; житлова квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_5 , Квартира зареєстрована 8 серпня 2011 року на ОСОБА_4 Загальна площа 59,3 кв. м., жила площа 42,2 кв. м.; гараж АДРЕСА_6 житлового будинку АДРЕСА_7 площа 18,4 кв. м.; автомобіль „Мерседес Бенц" модель 308Д, номерний знак НОМЕР_5 , колір жовтий, 1994 року випуску, зареєстрований на ОСОБА_4 ; автомобіль марки „ТОЙОТА", модель „АВРОН", номерний знак НОМЕР_7 , колір сірий, 2007 року випуску,. Цей автомобіль 27 вересня 2014 року перереєстрований з ОСОБА_6 на ОСОБА_4 , а з 8 серпня 2015 року нею перереєстрований на ОСОБА_5 , тому заборона повинна стосуватися і неї.; автомобіль марки „НІСАНА" модель „ ТИДА" номерний знак НОМЕР_9 , колір сірий, 2007 року випуску,, зареєстрований на ОСОБА_4 ; автомобіль „Фундуй" модель „Соната", номерний знак НОМЕР_11 . Дані технічного паспорту невідомі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2018 року клопотання позивача задоволено частково. Накладено арешт на: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель «308D» номерний знак НОМЕР_5 , колір жовтий, 1994 року випуску, двигун № НОМЕР_6 та автомобіль марки «NISSAN», модель «TIDA» номерний знак НОМЕР_9 , колір сірий, 2007 року випуску, двигун № НОМЕР_13 . В іншій частині у задоволенні клопотання відмовлено.

13.12.2018 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_7 звернувся до суду з заявами, в яких просив призначити по справі судову автотехнічну оціночну експертизу та судову будівельно - технічну оціночну експертизу.

Ухвалою суду від 13 грудня 2018 року у задоволенні вказаних заяв було відмовлено.

Цього ж дня, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В ході судового засідання, яке відбулось 23 січня 2018 року, позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 звернулись до суду з заявою про відвід судді, посилаючись на те, що: суддя при проведені підготовчого засідання висловилась про суть майбутнього судового рішення, про що на їх думку, свідчить ухвала про відмову у проведенні оціночних експертиз; жодна з ухвал, що була винесена у справі не була вручена стороні позивача; виявлено втрату окремих, наданих разом з позовною заявою документів, та судом сформована довідка з Державного реєстру речових прав.

Ухвалою суду від 23.01.2019 року визнано відвід, заявлений позивачем ОСОБА_2 та її представником ОСОБА_7 судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко Оксані Михайлівні - необґрунтованим. Провадження у справі - зупинено. Передано заяву позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_7 про відвід судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко Оксани Михайлівни для розгляду іншому судді того ж суду, визначеному у порядку, встановленому частиною першої статті 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2019 року, вищевказану заяву про відвід судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М. було передано судді Маломуж А.І., яка ухвалою від 25.01.2019 року дану заяву залишила без задоволення.

У зв`язку з чим, ухвалою судді від 28 січня 2019 року провадження у справі поновлено та призначено судове засідання на 25.02.2019 року.

Проте, 11 лютого 2019 року на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_7 про відвід судді Куриленко О.М., в якій вони зазначають, що вивчивши та дослідивши ухвали судді Куриленко О.М. від 23 січня 2019 року та ухвалу судді Маломуж А.І., вони впевнилися, що підставою для відводу обидві судді взяли до уваги лише усний, заявлений безпосередньо в судовому засіданні 23 січня 2019 року відвід, в котрому було лише посилання на підстави, викладені в раніше поданих двох письмових заявах про відвід без їх повторення. Судом в судовому засіданні 23 січня 2019 року ці дві письмові заяви не оголошувались і, як вбачається з ухвал судді Кириленко О.М. та судді Маломуж А.І до уваги не брались. В ухвалах суддів зазначений лише усний відвід сторони позивача від 23 січня і нема жодного посилання на два письмових відводи від 26 грудня 2018 року і 8 січня 2019 року. Це означає, що зазначені стороною позивача в письмових заявах про відвід не розглядались ні суддею Куриленко О.М., ні суддею Маломуж А.І. і це, на їх думку, дає право знову звернутись до судді з письмовою заявою про відвід з посиланням на підстави для сумніву в неупередженості судді Куриленко О.М., котрі раніше суддями не розглядалась. Жодна з таких підстав цими суддями в їх ухвалах не приводилась, не коментувалась і їх наявність або відсутність не обґрунтовувалась.

Ухвалою суду від 12.02.2019 року визнано відвід, заявлений позивачем ОСОБА_2 та її представником ОСОБА_7 судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко Оксані Михайлівні - необґрунтованим. Провадження у справі - зупинено. Передано заяву позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_7 про відвід судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко Оксани Михайлівни для розгляду іншому судді того ж суду, визначеному у порядку, встановленому частиною першої статті 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2019 року, вищевказану заяву про відвід судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко Оксани Михайлівни було передано судді Луняченко В.О., який ухвалою від 13.02.2019 року дану заяву залишив без задоволення.

Ухвалою суду від 15 лютого 2019 року провадження у справі поновлено та призначено судове засідання.

В ході судового засідання 25 лютого 2019 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив зобов`язати відповідача надати суду технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_8 та технічну документацію на гараж АДРЕСА_9 НОМЕР_14 .

Ухвалою суду від 25 лютого 2019 року клопотання представника позивача було задоволено частково, витребувано від Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» (м. Одеса, вул. Троїцька, 25) відомості стосовно того, кому та на підставі яких документів належить квартира АДРЕСА_8 , а також зобов`язано надати належним чином завірені копії правовстановчих документів та технічного паспорту на вказану квартиру. Також витребувано від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відомості щодо того, чи перебуває в іпотеці наразі квартира АДРЕСА_8 , якщо ні, то час, коли вказане обтяження було припинено.

На виконання вимог даної ухвали ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» своїм листом від 22.03.2019 року № 81-15-9/3506 повідомив, що наразі квартира АДРЕСА_8 перебуває в іпотеці Банку.

У зв`язку з чим в ході судового засідання 26 березня 2019 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою, в якій просить зобов`язати ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надати документи які підтверджують перебування спірної квартири в іпотеці, а саме кредитний договір, іпотечний договір, розрахунок заборгованості, надавши витяг з реєстру щодо відсутності, на його думку, іпотеки вказаної квартири.

Відповідач ОСОБА_1 у задоволенні даного клопотання просила відмовити, та одночасно звернулась до суду з клопотанням про зустрічне забезпечення. У своєму клопотанні відповідач просила зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи. Встановити грошовий внесок Позивача на депозитний рахунок суду в сумі 94 000 гривень. Визначити строк для внесення коштів Позивачем на депозитний рахунок суду, який не перевищуватиме десяти днів з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення позову.

Ухвалою суду від 26 березня 2019 року заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_7 про витребування доказів задоволено частково. Зобов`язано ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надати належним чином завірені копії документів які підтверджують перебування спірної квартири АДРЕСА_8 в іпотеці у банку, а саме кредитний договір, іпотечний договір, розрахунок заборгованості тощо. У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про вжиття зустрічного забезпечення - відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку та просила ухвалу в частині відмови в задоволенні клопотання про вжиття зустрічного забезпечення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Проте ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року було закрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою, у зв`язку з тим, що суд відкрив провадження у справі за скаргою на ухвалу, яка не підлягає апеляційному оскарженню.

Матеріали справи повернуті до суду 13 вересня 2019 року, у звязку з чим ухвалою суду від 16 вересня 2019 року прийнято справу до провадження.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, натомість звернулась до суду з клопотанням, в якому просила зупинити провадження у даній справі до винесення Київським районним судом м. Одеси рішення по іншій цивільній справі за її позовом про захист цивільних прав, порушених відповідачем ОСОБА_1 .

У своєму клопотанні позивач посилається на те, що нею подано до Київського районного суду м. Одеси інший позов, до тих же відповідачів з приводу того ж предмету спору щодо її обов`язкової частки в спадщині після смерті сина, ОСОБА_6 про захист цивільних прав і інтересів, пов`язаних з тією ж спадщиною. Оскільки з позиції відповідача, ОСОБА_8 , викладеної в її відзиві на позовну заяву та неодноразових висловлюванях в судових засіданнях, котрі вже відбулися, вбачається, що вона не бажає оформляти Свідоцтво про своє право на спадщину за заповітом. Не бажає зареєструвати своє право власності на дану спадщину в органах державного реєстру прав власності на нерухоме майно, хоча це передбачено конкретним спадковим законодавством України, зокрема ст.ст. 1297 та 1299 ЦК України, вона ставить під сумнів свій статус відповідача і може уникнути винесення рішення щодо неї. Вона досить довгий проміжок часу, майже 4 роки безконтрольно та без погодження інших спадкоємців, а саме без її відома та згоди незаконно користується спадковим майном розпродає його та привласнює отримані від такої розпродажі кошти, чим грубо порушує законні права на дану спадщину Ст. ст. 15-16 ЦК України передбачають захист прав особи в судовому порядку шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії з метою захисту порушених прав та інтересів. Та зобов`язання припинити вказаний незаконний розпродаж спадкового майна. При позитивному вирішенні такого спору ОСОБА_9 втратить можливість уникати відповідальності по даній цивільній справі. Тому, позивач вважає, що до винесення судового рішення про захист її, порушених ОСОБА_10 прав та інтересів як позивача, без судового зобов`язання відповідача ОСОБА_8 звернутися до нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про її право на спадщину та без зобов`язання ОСОБА_8 належно зареєструвати своє право на спадкове нерухоме майно в органах державної реєстрації права власності на нерухоме майно неможливе винесення рішення по первісній цивільній справі. В разі його винесення без рішення по другій справі це рішення буде незаконним, неповним, необ`єктивним, винесеним з порушенням її законних прав та інтересів.

Після вирішення даного питання позивач просить направити на її адресу належним чином завірену копію ухвали.

У судове засідання з`явилась відповідач ОСОБА_1 , яка у задоволенні даного клопотання просила відмовити, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність.

Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сімаченко Світлана Леонідівна у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи в її відсутність.

Суд, ознайомившись з вказаними клопотаннями, а також ретельно дослідивши матеріали справи, вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження з підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця підстава зупинення застосовується у тому разі, коли в цій, іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

У своєму клопотанні позивач просить зупинити провадження у даній справі до розгляду Київським районним судом м. Одеси іншої справи за її позовом, однак, ні номера справи, ні позову ні, тим більше, ухвали про відкриття провадження в будь-якій іншій справі позивач не надала, що в свою чергу унеможливлює встановлення факту об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Обставини справи, відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже суд не вбачається обґрунтованих підстав для зупинення провадження по справі, які б унеможливили розгляд даної справи, а зупинення провадження призведе до затягуванню розгляду справи, що є неприпустимим.

Таким чином можливо зробити висновок про те, що клопотання позивача є недоведеним, необґрунтованим та безпідставним, а від так у його задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.251, 253, 260, 261, 352, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сімаченко Світлана Леонідівна про визнання права власності на обов`язкову долю в спадщині та її стягнення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Куриленко О. М.