Справа № 201/1698/19
Провадження № 2/201/1737/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 вересня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2019р. АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 5476 грн.76 коп. (а.с. № 3-6).

Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання представника позивача Савіхіної А.М. (діє на підставі довіреності від 31.08.2017р. - а.с. №62) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. № 68).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 14.03.2019р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. №73).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно укладеного договору № б/н від 12.11.2007р. ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Підписавши анкету-заяву від 12.11.2007р., ОСОБА_2 погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з заявою складають Договір про надання банківських послуг. Зобов`язання за Договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме надав клієнту кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. 26. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.03.2016р. Позивач зазначає, що у зв`язку зі смертю боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи за загальним правилом переходять до спадкоємців, таким чином відбувається заміна боржників за зобов`язанням. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачка ОСОБА_1 , що підтверджується копією паспорта відповідачки, де зазначена адреса: АДРЕСА_1 . На виконання вимог ч.2 ст.1281 ЦК України 18.12.2016р. позивач направив претензію кредитора до Першої ДДНК, на яку 10.02.2017р. позивачем було отримано відповідь. 09.01.2019р. до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено листи-претензії, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті позичальника заборгованість перед банком склала 5 476,76 грн., з яких 1 824,83 грн. -заборгованість за кредитом, 3 551,93 грн. - заборгованість за відсотками, 100 грн.- пеня. Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 , а також понесені ним судові витрати у розмірі 1 762 грн.

В судові засідання 16.05.2019р. та 23.09.2019р. представник позивача не з`явився, про дату та час слухання позивач був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с. № 75, 80). Разом з позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача Савіхіної А.М., в якій представник позивача зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та згідно доказів, наявних в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. №69).

Відповідачка ОСОБА_1 в судові засідання 16.05.2019р. та 23.09.2019р. двічі не з`явилася, про дату та час слухання справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, яка підтверджена відповіддю наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 22.02.2019р. (а.с. №72). Конверти з судовими повістками, які були направлені відповідачці, повернулися до суду за зворотною адресою з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 76, 81). Крім того, про дату та час розгляду справи на 23.09.2019р. відповідачка повідомлялася шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. №83).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалити по справі заочне рішення в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

12.11.2007р. ОСОБА_2 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ним була підписана анкета-заява №б/н від 12.11.2007р., згідно якої ОСОБА_2 виявив бажання отримати послуги банка, в тому числі щодо кредитування карткового рахунку з розміром кредитного ліміту 5 000 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 36% на місяць з розрахунку 360 днів у році. З підписанням відповідної анкети-заяви, ОСОБА_2 підтвердив свою згоду з запропонованими Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами банка, що підтверджується особистим підписом клієнта у анкеті-заяві (а.с. №13зв).

ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується копію свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 28.03.2016р. (а.с. №50).

18.12.2016р. банк направив претензію кредитора до Першої дніпровської державної нотаріальної контори, в якій просив повідомити, чи заводилася спадкова справа після померлого боржника, просив включити кредиторські вимоги банка в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком (а.с. № 52, 54).

Згідно відповіді наданої Першою ДДНК на лист претензію ПАТ КБ «ПриватБанк» до спадкоємців ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа була заведена на підставі поданої заяви кредитора, кредиторські вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» включені в спадкову справу, про що зроблено відповідний запис в книзі обліку спадкових справ (а.с. №55).

Згідно ч.1 ст.608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою, у зв`язку з чим не може бути виконане іншою особою.

Згідно ст.1216 ЦК України у разі смерті фізичної особи (спадкодавця) відбувається перехід прав і обов`язків (спадщини) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2ст. 1220 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1268, ч.1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняття. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як зазначає позивач в позовній заяві, спадкоємцем ОСОБА_2 , який на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, є відповідачка ОСОБА_1 , в підтвердження даної обставини позивач посилається на копії паспортів позичальника та відповідачки, де адреса реєстрації місця проживання зазначена одна й та ж: АДРЕСА_1 .

Проте суд зазначає, що сам факт реєстрації місця проживання особи за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме він є спадкоємцем який фактично прийняв спадщину після померлого, оскільки аналіз ч.3 ст.1268 ЦК України дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не реєстрація за місцем проживання спадкодавця, доказів, які б підтверджували фактичне проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суду не надано.

Згідно ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно ч.1.2 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Оскільки, позичальник ОСОБА_2 помер, то відповідати перед кредитором на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна одержаного у спадщину.

Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012р., де зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідачка є спадкоємицею померлого, прийняла після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину.

З відповіді Першої дніпровської державної нотаріальної контори від 24.01.2017р. вбачається, що у разі звернення до нотаріальної контори, спадкоємці померлого будуть ознайомлені про наявність заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 5 476грн. 76коп. (а.с. №55).

Однак, зазначена відповідь не дає можливості встановити ті обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, будь-якої іншої відповіді нотаріальної контори стосовно спадкової справи та спадкоємців померлого позивачем суду не надано.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.7 ст.82 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

При розгляді справи позивач не звертався до суду з клопотання про витребування інформації про наявність відомостей у спадковому реєстрі щодо відкриття спадкової справи після померлої ОСОБА_2 , в письмовій заяві про розгляд справи за відсутності позивача, представником зазначено, що всі необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку АТ КБ "ПриватБанк" відсутні.

Таким чином, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідачка є спадкоємицею, після померлого ОСОБА_2 , що вона фактично прийняла після нього спадщину та не доведена вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину. Відсутність вартості майна, отриманого у спадщину, визначеного його ринковою вартістю на час відкриття спадщини, а також часток прийнятого спадкового майна спадкоємцем, в свою чергу позбавляє суд можливості вирішити позовні вимоги, виходячи з чого суд приходить до висновку про недоведеність позивачем позовних вимог та відмову АТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позову.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 608, 1216, 1218, 1219, 1231, 1270, 1281 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 55, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду відповідно до положень ст. 289 ЦПК України набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.