Номер провадження: 22-ц/813/2350/19
Номер справи місцевого суду: 522/8510/18
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Черевка П.М.,

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейсс», ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2018 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

встановив:

У травні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.10 липня 2018 року до канцелярії суду представник позивача подав заяву про зміну предмета позову, у якій у зв`язку з відчуженням відповідачем ОСОБА_1 майна, яке позивач вважає спільною сумісною власністю подружжя, заявлено вимоги до ОСОБА_1 , ТОВ «Грейсс», Державного ресторатора КП «Реєстрація нерухомості і бізнесу» Мельник Т.І., ОСОБА_3 про визнання майна об`єктами спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсними правочинів із застосуванням наслідків недійсності правочинів, скасування рішень державного реєстратора, визнання права власності та стягнення грошової компенсації.

Разом з вказаною заявою представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом: накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 142,2 кв.м., яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Грейсс» (65023, м.Одеса, вул.Новосельського, 100, ); на земельну ділянку, площею 0,0421 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:001:3525, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Грейсс» (65023, м. Одеса, вул. Новосельського, 100, ); на легковий автомобіль марки AUDI А7 2.8, державний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ); на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейсс» (65023, м. Одеса, вул. Новосельського, 100, ) у розмірі 100%, що належить ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ); заборони державним реєстраторам, приватним нотаріусам та іншим особам, яким делеговані повноваження на здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, включаючи реєстрацію зміни власника, зміни площі, поділу, реєстрацію іпотеки та інших обтяжень щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 142,2 кв.м.; земельної ділянки, площею 0,0421 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:001:3525; Заборони державним реєстраторам та іншим посадовим особам, які відповідно до закону наділені повноваженнями державних реєстраторів, здійснювати будь-які реєстраційні дії та вносити записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейсс» (65023, м. Одеса, вул. Новосельського, 100, ) у розмірі 100%, що належить ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ); Заборони Регіональному сервісному центру в Одеській області вчиняти будь-які дії, направлені на зняття з обліку, зміну власника, зміну інших відомостей про автомобіль, зокрема, державного номеру, номеру шасі, номер кузову, номеру рами тощо щодо легкового автомобілю марки AUDI А7 2.8, державний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 .

Вказана заява обґрунтована тим, що позивачу ОСОБА_2 стало відомо, що після звернення з позовом по даній справі відповідачем ОСОБА_1 без згоди та відома позивача здійснено переоформлення та відчуження спільного майна подружжя, сторонній особі ТОВ «Грейсс», з подальшим відчуженням частини майна ОСОБА_3 у зв`язку з чим, вважає, що подальша відсутність забезпечення позову, призведе до унеможливлення виконання судового рішення по даній справі, оскільки відповідач діє недобросовісно і вже відчужує майно, що є предметом спору по даній справі.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 11 липня 2018 року заява про забезпечення позову задоволена.

В апеляційній скарзі ТОВ «Грейсс», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 11.07.2018 року в частині накладення арешту на квартиру, земельну ділянку й корпоративні права та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволені заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 11.07.2018 року в частині накладення арешту на автомобіль та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційні скарги вмотивовані тим, що в порушення ст.151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову заявник не зазначила ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

В судове засідання, призначене на 02 жовтня 2019 року, сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що 15.05.2018 р. ОСОБА_2 подано до суду позов по даній справі про поділ спільного майна подружжя, предметом якого є наступне майно: 1) квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 142,2 кв.м., право власності на яку зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 в період шлюбу - 16.06.2017 року; 2) земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:001:3525, площею 0,0421 га, право власності на яку зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 21.02.2017 року; 3) легковий автомобіль марки AUDI А7 2.8, державний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 . З урахуванням заяви про зміну предмета позову від 10.07.2018 р. вказаний перелік спірного майна доповнено вимогами щодо прав на частку у статутному капіталі ТОВ «Грейсс» у розмірі 100% (65023, м. Одеса, вул. Новосельського, 100, ).

Відповідно до протоколу загальних зборів ТОВ «Грейсс» від 04.06.2018 р. №1, витягу з ЄДРПОУ № станом на 05.06.2018 р. було створено (зареєстровано) юридичну особу ТОВ «Грейсс», єдиним учасником якого станом на дату реєстрації був чоловік позивача ОСОБА_2 - відповідач по справі ОСОБА_1 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 130150539 від 09.07.2018 року вбачається, що державним реєстратором КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Мельник Т.І. були винесені рішення № 41520865 від 08.06.02018 року та № 41521080 від 08.06.02018 року про реєстрацію за ТОВ «Грейсс» права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , земельну ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:001:3525 на підставі наступних документів: протокол загальних зборів ТОВ «Грейсс» від 04.06.2018 року №1 та акт приймання передачі від 05.06.2018 року №9173.

Тобто, 08.06.2018 р. спірна квартира та земельна ділянка, які на думку позивача були придбані в період шлюбу, а тому є спільним сумісним майном подружжя, були перереєстровані без її згоди та відома на юридичну особу ТОВ «Грейсс», в результаті внесення відповідачем ОСОБА_1 вказаного майна до статутного капіталу ТОВ «Грейсс». При цьому єдиним засновником ТОВ «Грейсс» був відповідач - ОСОБА_1 .

Згідно з витягом з ЄДРПОУ № вбачається, що 09.06.2018 року відбулась державна реєстрація зміни складу та інформації про засновників - а саме, частка відповідача ОСОБА_1 перейшла до сина відповідача - ОСОБА_3 Тобто, відповідач з різницею в один день після внесення спірного майна до статутного капіталу ТОВ «Грейсс» здійснив перереєстрацію належних йому корпоративних прав на частку у вказаному господарському товаристві на свого родича. На підставі викладеного вбачається, що відповідачем після порушення провадження по справі були вжиті дії по відчуженню спірного майна, яке позивач вважає спільним майно подружжя.

При цьому, у своїй заяві позивач ОСОБА_2 зазначає, що не надавала згоду на відчуження спірного майна, та не отримувала грошових коштів у результаті відчуження або продажу ОСОБА_1 корпоративних прав на частку в статутному капіталі ТОВ «Грейсс», до статутного капіталу якого було передано все майно подружжя.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, суд виходив з наступного.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч.3, 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Згідно з п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, а також забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доводи апеляційних скарг стосовно того, що в порушення ст.151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову заявник не зазначив: ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення колегія суддів вважає безпідставними, так як з наданих позивачем доказів, вбачає, що відповідачем було здійснені штучні неправомірні дії, спрямовані на відчуження спірного майна, щодо якого наразі наявний спір про його поділ як спільного майна подружжя, набутого позивачем та відповідачем в період шлюбу. За таких обставин, колегія суддів погоджується висновками суду першої інстанції і доходить висновку про те, що наявні всі передбачені процесуальним законом підстави для задоволення заяви та забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову призведе до подальшого відчуження спірного майна та неможливості ефективного захисту прав позивача та виконання рішення суду. Крім цього, доводи скарг щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі повно відобразив обставини, які мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг на момент винесення судових рішень, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, судове рішення відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг є безпідставними, всі доводи були розглянуті судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового судового рішення немає.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційні скарги і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейсс», ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 11 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 8 жовтня 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду П.М. Черевко

А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький