ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року

м.Суми

Справа №589/2641/18

Провадження № 22-ц/816/4375/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача: Орлова І.В.,

суддів: Кононенко О.Ю., Левченко Т.А.,

учасники справи:

позивачка: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2 ОСОБА_3

третя особа: ОСОБА_4

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу № 589/2641/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2019 року (суддя Литвинко Т.В., дата складення повного судового рішення не зазначена) за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в:

21 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_5 з позовом у якому просила суд стягувати на її користь щомісячно аліменти в розмірі ? частини від усіх видів доходу відповідача на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_4 , який до 30 червня 2020 року продовжує навчання у Хіміко-технологічному коледжі імені Івана Кожедуба Шосткинського інституту Сумського Державного університету.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_6 , який проживає разом з позивачкою, є студентом Хіміко-технологічного коледжу Сумського Державного Університету. До 30 червня 2020 року здобуття ОСОБА_7 освіти за спеціальністю «Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології» здійснюється за рахунок державного бюджету. 28 березня 2007 року рішенням Ямпільського районного суду Сумської області відповідача було позбавлено батьківських прав стосовно ОСОБА_8 , до досягнення повноліття якого ОСОБА_5 сплачував аліменти. За станом здоров`я та матеріального доходу, до закінчення навчання ОСОБА_4 , який має низку захворювань, відповідач може продовжувати надавати сину щомісячну грошову допомогу у розмірі ? частини від свого доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2019 року позов задоволено частково. З ОСОБА_5 на користь позивачки на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_4 до закінчення навчання остатнього, стягнуто аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючі з 26 листопада 2018 року.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення місцевого суду та направити справу на новий судовий розгляд.

За доводами апеляційної скарги суд не допитав лікаря, який надав висновок про хворобу ОСОБА_4 , а також не врахував, що ОСОБА_4 не є дитиною відповідача та не призначив експертизу ДНК.

У відзиві, який надійшов до Сумського апеляційного суду 23 серпня 2019 року позивачка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. Позивачка зазначила, що доводи апеляційної скарги не стосуються предмета позову.

27 серпня 2019 року третя особа - ОСОБА_4 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити відповідачу в задоволенні апеляційної скарги, залишити без змін оскаржуване рішення. Зазначає, що суд правильно встановив обставини справи, а вимоги апеляційної скарги не відповідають предмету позову та ухваленому рішенню.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, частини 3 статті 367 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 доводиться батьком повнолітньому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є студентом 2-го курсу Хіміко-технологічного коледжу Сумського Державного Університету. Здобуття ОСОБА_7 освіти за денною формою навчання до 30 червня 2020 року здійснюється за рахунок державних бюджетних коштів. З листопада 2018 року стипендія ОСОБА_4 не нараховувалася (а.с.5-10,19,23,36).

Згідно з рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 28 березня 2007 року ОСОБА_5 був позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_4 (а.с. 22).

Відповідно до Довідки про доходи, позивачка ОСОБА_1 отримувала заробітну плату в КЗ «Шосткинська ЦРЛ» з 01 грудня 2017 року по 31 травня 2018 року в розмірі 27469,75 гривень (а.с. 21). Протягом березня 2018 року вересня 2018 року на рахунок позивачки перераховувалися аліменти на загальну суму 10243,13 гривень, що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с. 37)

Відповідно до Акту № 2 дослідження стану здоров`я КЗ «Шосткинська ЦРЛ» від 18 січня 2018 року ОСОБА_4 має ряд захворювань (а.с. 12).

01 квітня 2019 року позивачку було звільнено з роботи в Комунальному некомерційному підприємстві «Шосткинська ЦРЛ» на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, а 18 квітня 2019 року було розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» (а.с. 69).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_5 була нарахована заробітна плата: в І кварталі 2018 року - 21238,79 гривень, в ІІ кварталі 2018 року - 22417,25 гривень, в ІІІ кварталі 2018 року - 21634,16 гривень, в IV кварталі 2018 року - 23388,80 гривень (а.с. 72-73).

Згідно з даними КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року у власності відповідача немає нерухомого майна (а.с. 47).

Відповідно до положень статті 199 Сімейного кодексу України обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина 2 статті 166 СК України).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921,00 гривень.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що відповідач, який позбавлений батьківських прав, не звільняється від обов`язку та може утримувати повнолітню дитину (сина) - ОСОБА_10 , який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує такої допомоги.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив відповідачу у допиті лікаря і не призначив у справі експертизу ДНК, під час апеляційного перегляду справи не підтвердилися та законність оскаржуваного рішення не спростовують.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу відповідача без задоволення, то відповідно до статті 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється. На підставі пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Дата складення повного судового рішення 10 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач І.В.Орлов

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А.Левченко