Провадження №: 6/755/530/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Міроненко С.П.,

представника стягувача - Полонського О.Ю.,

боржника - ОСОБА_1 ,

представника боржника - ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за поданням державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаркуши Євгена Юрійовича, боржник - ОСОБА_1 , стягувач - ОСОБА_3 , про розшук боржника, -

у с т а н о в и в:

15.04.2019 року державний виконавець звернувся до суду з поданням про розшук у якому просить суд постановити ухвалу про розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Вимоги подання мотивовано тим, що на виконанні у Дніпровського РВ ДВС м. Київ, ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист №755/17573/14-ц виданий Дніпровським районним судом м. Києва 26.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини доходу з 22.07.2013 року і до досягнення повноліття. 28.03.2016 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №50635740, копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження. 22.09.2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження. 13.02.2018 року державним виконавцем направлено боржнику повідомлення про внесення останнього до Єдиного реєстру боржників. 16.03.2018 року державним виконавцем направлено виклик боржнику, однак боржник до відділу ДВС не з`явився. Виходом за адресою боржника, останнього не розшукано про що складено акт від 14.05.2018 року. 15.05.2018 року державним виконавцем направлено виклик боржнику, однак боржник до відділу ДВС не з`явився. 15.05.2018 року державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. 15.05.2018 року державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю. 15.05.2018 року державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. 15.05.2018 року державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання. 15.05.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів на рахунках боржника. 17.10.2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу. Виходом державного виконавця за адресою боржника, останнього не розшукано про що складено акт від 20.11.2018 року. Згідно довідки розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, борг по сплаті аліментів за період з 22.07.2013 по 01.03.2019 року становить 128313,18 грн. За наведених обставин державний виконавець зазначає, що немає змоги самостійно встановити місце проживання (реєстрації) боржника, що ускладнює подальше виконання рішення суду стосовно стягнення аліментів.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, що не є перешкодою для розгляду справи.

Представник стягувача в судовому засіданні підтримав вимоги подання та просить його задовольнити посилаючись на те, що підстави для задоволення подання підтверджуються матеріалами ВП 50635740. При подання позову про розірвання шлюбу ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_1 , що буде звертатись також із позовом про стягнення аліментів. Після відкриття ВП боржник був письмово повідомлений про це через своїх батьків і одразу перетелефонував. Надалі боржник пропав з життя своїх дітей, не цікавився та не переймався ними. Згодом боржник влаштувався на роботу в ПП «Август груп» зателефонував стягувачу та повідомив про готовність перераховувати кошти на картку. Бухгалтер підприємства біля 5 разів перераховувала утримані від боржника кошти в рахунок стягнення аліментів. Боржник сварився зі стягувачем зазначаючи, що через борг по аліментам не може влаштуватись на нормально оплачувану роботу. З квітня 2014 по травень 2019 боржник переховувався в невідомому місці від державного виконавця та військової мобілізації. Представник стягувача вважає неправдою те, що боржник не був обізнаний про виконавче провадження, адже весь цей час він підтримував зв`язок зі своїми батьками і їх адреса також була відома державним виконавцям. 22.05.2019 року боржник на засіданні служби у справах дітей визнав, що біля 4 років не приймав участі у вихованні та житті дітей, не надавав коштів на їх утримання, не турбувався про їх духовний та фізичний розвиток. Боржник не міг забути, що в нього є діти і в нього є обов`язок їх утримувати. Про наявність судових справ боржник оперативно дізнається та має адвоката, що спростовує його твердження про необізнаність щодо виконавчого провадження та обов`язку платити аліменти. Після подання позову про позбавлення батьківських прав, подання про розшук та привід боржник одразу знайшовся. Надані стороною боржника пояснення представник вважає недобросовісною процесуальною поведінкою. Поодинокі випадки приходу боржника до органу ДВС не усувають допущених боржником порушень та ухилення від виконання рішення суду.

Представник боржника в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні подання державного виконавця про розшук боржника посилаючись на те, що вказане подання зумовлено тим, що усі документи по виконавчому провадження надходили за місцем реєстрації боржника, а не за місцем його фактичного проживання, хоча стягувач мала інформацію про місцезнаходження боржника, спілкувалась з його батьками та знала про їх місцезнаходження. Водночас, 11.05.2019 року боржник з`явився до державного виконавця та подав заяву з поясненнями повідомивши про місце свого фактичного проживання ( АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_1 ) і просив врахувати вказане при розгляді подання про привід та його розшук. 17.05.2019 року боржник з`явився до державного виконавця та подав заяву з поясненнями повідомивши про місце свого фактичного проживання ( АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_1 ) і просив скасувати подання про його привід та розшук. Під час відвідування боржником державного виконавця, останнім 11.05.2019 року стосовно боржника був складений протокол про адміністративне правопорушення. Наведене, на думку представника, підтверджує факт присутності боржника у державного виконавця, що виключає можливість застосування до нього розшуку. З матеріалів ВП вбачається, що виконавцем не надано жодного доказу про обізнаність боржника щодо відкриття виконавчого провадження, що боржник отримував виклики державного виконавця чи відмовлявся від їх отримання. В матеріалах ВП наявні лише копії супровідних листів про направлення документів за адресою реєстрації боржника. Стягувач у своїй позовній заяві про стягнення аліментів зазначала адресу реєстрації боржника, за якою зареєстрована і вона сама, а також адресу проживання боржника - АДРЕСА_3 . Під час розгляду справи про стягнення аліментів, відповідач в судові засідання не з`являвся, у справі було постановлене заочне рішення і жоден виклик та копія заочного рішення відповідачу вручені не були. За своїм фактичним місцем проживання боржник викликів державного виконавця не отримував.

Боржник в судовому засіданні вимоги подання про його розшук не визнав та просить відмовити у задоволенні подання посилаючись на те, що про позов щодо позбавлення батьківських прав, подання про привід і розшук йому стало відомо випадково, при цьому стягувачу було відомо, що боржник проживає зі своїми батьками, також стягувачу було відомо номер телефону боржника, а також про те, що за місцем реєстрації боржник не проживає з 2012 року. Боржник вказує, що не ховався від державного виконавця, а про рішення щодо стягнення аліментів йому не було відомо, але на теперішній час боржник поступово погашає заборгованість. Боржник вказує, що не отримував повідомлень державного виконавця, як і не отримував копії заочного рішення про стягнення аліментів. За місцем реєстрації боржник не проживає, оскільки у цій квартирі живе стягувачка, тож квартиру за місцем своєї реєстрації боржник покинув.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку. Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

За положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що підтверджують підстави та наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місце реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; отримання інформації щодо місця роботи боржника; отримання інформації про боржника з інших джерел.

Отже, звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

Судом встановлено, що на виконанні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист №755/17573/13-ц від 26.11.2014 року виданий Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду про стягнення аліментів від 10.01.2014 року було постановлене в заочному порядку і за час розгляду справи жодна з судових повісток не була вручена позивачу, так само відсутні і дані на підтвердження отримання відповідачем копії заочного рішення.

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем не надано жодного доказу на підтвердження дійсної обізнаності боржника про відкриття виконавчого провадження, про отримання боржником викликів державного виконавця чи про відмову від їх отримання. Відсутні переконливі дані про те, що боржник свідомо ухилявся від виконання рішення суду про стягнення аліментів, при цьому висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях, що були повідомлені стороною стягувача у судовому засіданні про обізнаність боржника стосовно стягнення з нього аліментів.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору оренди боржник проживає у АДРЕСА_2 і за вказаною адресою виклики державного виконавця не направлялись і відповідно боржником не отримувались.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця про розшук боржника суд враховує, що боржник з`являвся до державного виконавця 11.05.2019 року, 17.05.2019 року, повідомив державного виконавця про своє фактичне місце проживання та номер мобільного телефону, а також частково погасив заборгованість по аліментам.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення подання державного виконавця та оголошення боржника у розшук.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 261, 353-355, 438 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаркуши Євгена Юрійовича, боржник - ОСОБА_1 , стягувач - ОСОБА_3 , про розшук боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10.10.2019 року.

Суддя -