Дата документу 27.02.2019 Справа № 320/1834/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/1834/18 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/647/19 Колодіна Л.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 серпня 2018 року у справі за позовом ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ПАТ «Перший Український міжнародний банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_3 12.09.2014 року підписано пропозицію укласти договір (оферта) про укладення кредитного договором № GP-6784320, згідно з яким відповідачу видано кредит у сумі 16 636,13 грн., з яких 15 518,76 грн. - для рефінансування заборгованості, 1117,35 грн. - для оплати договору страхування, строком на 36 місяців (тобто до 16.09.2017 року, зі сплатою заборгованості згідно з графіком, з процентною ставкою у розмірі 9% річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,30%.

19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк».

На баланс ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором.

Відповідач з 15.06.2015 року має прострочену заборгованість за кредитним договором.

17.04.2017 року на адресу відповідача була направлена письмова вимога (повідомлення) від 14.06.2017 року № 744, у якій було запропоновано погасити заборгованість, яка станом на 14.06.2017 становила 24 362,40 грн.

Заборгованість відповідача перед банком станом на 20.02.2018 року складає 20 617,25 грн., з яких: 13 311,54 грн. - за кредитом (платежі за період з 15.06.2015 року по 19 02.2018 року); 1466,24 грн. - за процентами (за період з 15.06.2015 року по 19.02.2018 року); 5 839,47 грн. - за комісійною винагородою (за період з 15.07.2015 року по 19.02.2018) року.

Відповідач в добровільному порядку заборгованість за кредитом не сплачує.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором № GP-6784320 від 12.09.2014 року у загальному розмірі 20 617,25 грн. та судові витрати у розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 серпня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Перший Український Міжнародний Банк» суму заборгованості за Договором кредиту № GP-6784320 від 15.09.2014 у загальному розмірі 20 617 грн. 25 коп., яка складається з наступного: 13 311,54 грн. - заборгованість за кредитом (платежі за період з 15.06.2015 року по 19 02.2018 року); 1466,24 грн. - заборгованість за процентами (за період з 15.06.2015 року по 19.02.2018 року); 5 839,47 грн. - заборгованість за комісійною винагородою (за період з 15.07.2015 року по 19.02.2018 року).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Перший Український Міжнародний Банк судовий збір у сумі 1 762 грн. 00 коп.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом помилково відкрито провадження по цій справі, оскільки в провадженні суду вже була відкрита справа між тими ж самим сторонами, про той самий предмет спору. Не надано правової оцінку тому факту, що надана позивачем довідка про стан та історію заборгованості не відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Не враховано, що позивачем пропущений строк позовної давності. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без розгляду.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення частково та ухвалює нове рішення у відповідній частині у випадку неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 12 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_3 підписано пропозицію укласти договір (оферту) про укладення кредитного договору № GP-6784320, на суму 16 636 грн. 13 коп., з яких: 15 518 грн. 76 коп. для рефінансування заборгованості, 1 117 грн. 35 коп. - для оплати договору страхування, строком на 36 місяців, до 16 вересня 2017 року, зі сплатою заборгованості згідно з графіком, з процентною ставкою у розмірі 9 % річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,3 %.

19 липня 2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», яке є правонаступником ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» за усіма правами та зобов'язаннями. Отже право вимоги заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № GP-6784320 перейшла до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк».

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 покладених на нього зобов'язань, станом на 20 лютого 2018 року утворилася заборгованість у сумі 20 617 грн. 25 коп., з яких: 13 311 грн. 54 коп. - заборгованість за кредитом; 1466 грн. 24 коп. - заборгованість за процентами; 5 839 грн. 47 коп. - заборгованість за комісійною винагородою.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» суд першої інстанції виходив з того, що факт наявності заборгованості ОСОБА_3 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не спростовані відповідачем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на неправильність та неналежність розрахунку заборгованості, наданої суду позивачем, а також на те, що позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності та просить застосувати позовну давність до вимог банку про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1050, 1054 ЦК Українипозичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором.

Відповідно до ст. 514, 517, 519 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги.

Так, ОСОБА_3 не доведено належними доказами незаконності розрахунку заборгованості за кредитом, наданої суду позивачем, в тому числі не надано альтернативного розрахунку. Окрім того відповідач визнав, що не виконував належним чином зобов'язання, покладені на нього умовами кредитного договору.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом.

Проте, відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов'язаної особи банку як обов'язкову умову надання банківських послуг.

Відповідно до 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

У зв'язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку про незаконність положення кредитного договору, яке встановлює обов'язок відповідача по сплаті комісії за надання кредиту у розмірі 1,3 %, а отже підстави для стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за комісійною винагородою у сумі 5 839 грн. 47 коп. відсутні.

З урахуванням наведеного, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісійною винагородою є безпідставними.

Окрім того, виходячи з положень вищезазначеної норми Закону України «Про банки та банківську діяльність», незаконним є зарахування банком в суму кредитних коштів вартості договору страхування, а саме 1 117 грн. 35 коп. А отже сума заборгованості за тілом кредиту підлягає перерахунку і становить - 12 194 грн. 17 коп.

У зв'язку з цим, рішення суду першої інстанції про задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісійною винагородою підлягає скасуванню, із відмовою в задоволенні позовних вимог в цій частині; в частині стягнення заборгованості за кредитом - зміні.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 серпня 2018 року по цій справі, про задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісійною винагородою скасувати, в цій частині прийняти постанову наступного змісту:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» в задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за комісійною винагородою в сумі 5839 грн. 47 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитом у розмірі 12 194 грн. 17 коп.

В решті заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 серпня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 04 березня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: І.А. Воробйова

Е.А. Онищенко