Дата документу 11.03.2019
Справа № 501/4114/15-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2019 року м.Чорноморськ Одеської області
Іллічівський міський суд Одеської області.
Суддя Смирнов В.В.,
секретар судового засідання Троян Т.І..,
Справа №01/4114/15-ц.
Відповідач: ОСОБА_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1.
представники учасників справи - не зявилися
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
ВСТАНОВИВ:
І. виклад позиції позивача.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги (а.с.30, 141, 150, 154, 165).
Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про зупинення провадження по справі до розгляду по суті іншої справи, надавав по справі заперечення проти позовних вимог, просив суд відмовити в задоволенні позову (а.с.41-49, 64-67, 169-170).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 15.09.2015 року було прийнято до свого провадження справу та призначено попереднє судове засідання (а.с. 1).
Ухвалою судді від 16.10.2015 року було призначено до розгляду в судовому засіданні (а.с. 37).
Ухвалою судді від 05.02.2016 року провадження зупинено до розгляду справи № 501/181/16-ц (а.с. 71).
Ухвалою судді від 14.08.207 року відновлено провадження та призначено до розгляду (а.с. 77).
Розпорядженням Іллічівського міського суду Одеської області від 09.11.2017 року № 344 було призначено повторний авторозподіл справи відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (а.с.114).
Ухвалою судді від 10.11.2017 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду (а.с. 118).
Ухвалою судді від 21.11.2017 року було за заявою судді, відведено від розгляду справи (а.с. 129).
Розпорядженням Іллічівського міського суду Одеської області від 11.12.2017 року № 512 було призначено повторний авторозподіл справи відповідно до пункту 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (а.с.130).
Ухвалою судді від 13.12.2017 року було прийнято до свого провадження повторним автоматизованим розподілом та призначено до розгляду (а.с. 134).
Ухвалою судді від 07.05.2018 року було призначено слухання в загальному порядку (а.с. 147).
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.
Відповідач взяв на себе зобовязання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до договору.
З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобовязанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком (а.с.5-9) та не спростована відповідачем.
Так, розмір заборгованості ОСОБА_1.перед позивачем станом на 03.08.2015 року складає 58 265,76 доларів США(пятдесят вісім тисяч двісті шістдесят пять доларів 76 центів США), яка складається з наступного:
- 49 943,31 доларів США заборгованість за кредитом;
- 3 955,68 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом;
- 1 009,26 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом;
- 571,68 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;
- 5011,84 доларів США штраф (фіксована частина);
- 2 774,00 доларів США штраф (процентна складова). (а.с. 5-9).
Згідно повідомлення № 30.1.0.0/2-709 від 05.08.2015 року відповідачам направлялася про наявність заборгованості та витяг з реєстру № 2629 про відправку рекомендованих листів (а.с.11-13).
Довідкою з ЄДРПОУ (а.с.19) та банківською ліцензією (а.с.21) підтверджується, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій.
V. Оцінка Суду.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно із статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК вказується, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов.
В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.
Грошове зобов'язання виражається в грошових одиницях України або в грошовому еквіваленті в іноземній валюті.
Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України). Частина третя статті 533 ЦК України визначає, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Відповідно до частини другої статті 198 ГК України грошові зобов'язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов'язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.
За пунктом 3.3 статті 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" гривня, як грошова одиниця України (національна валюта) є єдиним законним платіжним засобом в Україні, приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України для проведення переказів.
Відповідно до частини першої статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 № 15-93 валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов'язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України.
Положення частини другої статті 533 ЦК України та частини другої статті 198 ГК України містять однакові за змістом приписи про необхідність виконання грошового зобов'язання між резидентами України виключно у валюті України (валюта платежу), крім випадків отримання стороною цього зобов'язання відповідної ліцензії Національного банку України відповідно до вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю".
Відтак вимоги щодо застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України на день заявлення відповідної вимоги (крім випадків, коли стороною зобов'язання, у якому виник спір, одержано відповідну ліцензію Національного банку України). При цьому стягнення інфляційних нарахувань на суму основної заборгованості не є можливим, оскільки індекс інфляції розраховується лише стосовно національної валюти України (гривні).
Якщо за умовами договору сума платежу, що визначена в іноземній валюті, на день виникнення у відповідача грошового зобов'язання перераховується у гривню і в подальшому на день фактичної сплати коштів згідно з таким перерахунком не змінюється, тобто залишається гривневим, то з моменту перерахунку боржник відповідно до частини другої статті 625 ЦК України зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання даного зобов'язання.
Так, Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» (далі постанова Пленуму Верховного Суду України) розяснив, що оскільки згідно з ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня, то при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні (з наведенням розрахунків з переведенням іноземної валюти, яка була предметом позики, в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виплата присуджених коштів має бути конвертована в національну валюту гривню, за курсом НБУ на день здійснення платежу.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжного доручення № IHB98B13PP від 18.08.2015 року (а.с.2) позивачем було сплачено 18 458 грн. 59 коп. (вісімнадцять тисяч чотириста пятдесят вісім гривень 59 копійок) судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.
З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,
Позов Акціонерного Товариства ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
- 49 943,31 доларів США заборгованість за кредитом;
- 3 955,68 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом;
- 1 009,26 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом;
- 571,68 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;
- 5011,84 доларів США штраф (фіксована частина);
- 2 774,00 доларів США штраф (процентна складова).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № 3111, МФО № 305299.

Відповідач: ОСОБА_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце реєстрації: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Садова, буд. 41, ІПН: НОМЕР_2

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області ОСОБА_4