Провадження № 2/742/52/19
Єдиний унікальний № 742/3394/18
РІШЕННЯ
13 лютого 2019 року місто Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря судових засідань ОСОБА_1, за участю представників: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнання набутого майна спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності на Ѕ частину майна, -
У подальшому, а саме, в листопаді 2011 року, позивач діючи за взаємною згодою, разом з відповідачем прийняли рішення щодо розлучення, хоча продовжували вести спільне господарство та проживати однією сімєю, тобто припинення подружніх стосунків не відбулося.
Позивач разом з відповідачкою займалися підприємницькою діяльністю, та орендували приміщення кафе, де вели підприємницьку діяльність. При цьому, сторони продовжували проживати разом, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет та спільною працею, застосовуючи спільні трудові зусилля та спільні доходи, об'єднавши їх для набуття спільного майна і ведення ними спільного господарства та побуту вирішили придбати у власність кафе «Хуторок» разом з земельною ділянкою на якій воно було розташоване.
З метою придбання у спільну сумісну власність кафе «Хуторок» позивач разом із відповідачем у березні 2013 року продали будинок №12«а» за адресою: Прилуцький район, с.Заїзд, вул.Короткого та за виручені кошти 28.03.2013 здійснили купівлю даного кафе та земельну ділянку, які за договорами купівлі-продажу оформили на відповідачку, а не в рівних частках за обома (ОСОБА_4 та ОСОБА_6В.), оскільки ніяких конфліктів та непорозумінь між ними не було і проживали вони разом як подружжя до червня 2017 року. На даний час сторони разом не проживають в зв'язку з чим позивачем і подано відповідний позов.
У судовому засідання позивач та його представник наполягали на задоволенні позову та ОСОБА_7 вказує, що про порушення свого права дізнався у вересні 2018 року зі слів знайомих, після чого побачив оголошення на сайті ОЛХ про продаж спірної нерухомості. Також позивач вказав, що день формлення купівлі нерухомості було присвячене даті народження відповідачки, як подарунок.
Відповідач не визнає позов через відсутність належних та допустимих доказів ведення спільного господарства, спільного буджету, спільних витрат. У відзиві вказує, що розірвання шлюбу між сторонами фіктивним не визнавався, після розірвання шлюбу, та на час купівлі кафе, сторони спільно не проживали, проживали окремо. Кошти на придбання кафе, землі, вона займала у знайомих, у той час, як у відповідача не було коштів на придбання спірної нерухомості. У 2012-2013 роках вона була зареєстрована як приватний підприємець і здавала частину зали кафе в оренду позивачу. Також наполягає на застосуванні строків позовної давності, як на підставу для відмови у позові, адже після придбання спірної нерухомості - 28.03.2013, трьохрічний строк давності збіг 28.03.2016. Після розлучення вона почала проживати у квартирі свого сина, потім у своєї своєї подруги ОСОБА_8, де проживав позивач їй не відомо.
Допитана в судовому засіаднні свідок ОСОБА_9 пояснила, що із сімєю ОСОБА_7 вона познайомилась, коли вони разом, приблизно у березні 2013 року, приїжджали до них додому для обговорення купівлі кафе «Хуторок» та землі біля такого. ОСОБА_4 привіз частину грошей (завдаток), яку вони оформили розпискою на позивача. Пізніше у нотаріуса були оформлені відпоідані договори купівлі-продажу кафе та землі. При цьому, саме ОСОБА_4 віддавав її чоловікові решту коштів за куплену нерухомість, але договори купівлі-продажу оформлялися на ОСОБА_6. У сторін був спільних побут, і вона звичайно вважала їх однією сімєю, яка за спільні кошти здійснили купівлю кафе та землі. ОСОБА_6 навіть деякий час проживали у придбаному кафе.
Свідок ОСОБА_10 у суді пояснив, що продавав кафе «Хуторок», коли ОСОБА_7 і ОСОБА_6 приїздили подивитися на об?єкт. Після домовленості, ОСОБА_7 приїхали до них додому, куди привезли завдаток, а він віддав їм документи. Іншу частину грошей він отримав у нотаріуса при оформленні договорів, де були він з дружиною ОСОБА_9 та сім?я ОСОБА_7. В обох випадках гроші віддавав позивач. Договори були оформлені на відповідачку. До виклику в судове засіданні він навіть не знав, що ОСОБА_7 не були одружені, тобто не були сім?єю, бо зі спілкування із ними, він вважав їх сімейною парою, та з приводу цього у нього не виникало жодних сумнівів. Після продажу, він декілька разів заїжджав у кафе, де сторони були там удвох.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 вона вважає своєю «названою» сестрою, яка приблизно з початку 2013 року протягом півроку періодично проживала в неї (разом у будинку) по вул.Молодіжній, 52 в м.Прилуки. Ій відомо, що у 2011 році сторони розлучилися, але чи проживли як сім?я, вона не знає, хоча коли ОСОБА_6 у неї проживали, то позивача вона не бачила.
Дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним.
08 червня 2018 року відповідач ОСОБА_6 змінила своє прізвище на «Тонклевську», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії І-ЕЛ № 005192 від 08.06.2018 (а.с. 96).
Судом установлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі між собою з 01.07.2005, який було розірвано 29.11.2011 в позасудовому порядку, тобто за їх взаємною згодою, що підтверджуєтсья витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, а також з відміток у їх паспортах та свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕЛ № 045169 від 29.11.2011 (а.с.14, 18-19, 71).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності ОСОБА_6 одноособово 02.03.2006 набула право власності на житловий будинок № 12а по вул.Короткого, в с.Заїзд Прилуцького раойну Чернігівської області (а.с.68).
Згідно відмітки у паспорті ОСОБА_12 вбачається, що його місце проживання було зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 11.01.2006, а ОСОБА_6 була зареєстрована за вказаною адресою з 20.09.2005.
ОСОБА_13 був знятий з обліку місця проживання 10.08.2011, а ОСОБА_6 13.07.2007, що підтверджується як даними паспорта, так і довідкою виконкому Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області № 260 від 10.12.2018 (а.с.119).
Згідно довідки виконкому Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області № 654 від 14.09.2018 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були зареєстровані та проживали разом в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11 січня 2006 року та по березень 2013 року (а.с. 16).
Відповідно до висновку про вартість майна нежитлової будівлі, кафе «Хуторок» площею 85,8 м2, що знаходиться за адресою: Чернігівська обл., Прилуцький р-н, с/рада Малківська, 161 км автодороги Чернігів-Ніжин-Прилуки-Пирятин від 31.07.2017 вбачається, що вартість такого становить 145032 грн (а.с.12).
Також згідно довідок про доходи наданих ПРАТ СК «Провідна» за №№641-644 від 28.11.2018 вбачається, що ОСОБА_4 перебуває у трудових відносинах з 20.08.2015 по теперішній час (а.с.100,105-107).
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємцем з 26.09.2012 за економічною діяльністю 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (а.с.72), що також підтверджується податковими деклараціями за 2012-2013 року та відомістю з Державнго реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суму виплачених доходів від 30.10.2018 (а.с.92).
Згідно договору про постачання електричної енергії №1355 від 27.07.2016 вбачається, що ОСОБА_6 є споживачем електричної енергії (а.с.74) та нею згідно договору підряду від 13.11.2014 було здійснено заміну віконних систем за адресою 261 км кафе «Хуторок» (а.с.76).
В данному кафе було проведено дезінфекційні роботи та здійснено перевірку дотримання санітарних норм, замовником чого була ФОП ОСОБА_6 (а.с.77-79), нею також здійнювалася оплата ліцензій (а.с.80-81).
Відповідно до довідок ПАТ «Перший Український міжнародний банк» від 22.10.2018 за №PRL-50.4/269 та №PRL-50.4/270 наданих ОСОБА_6 вбачається, що станом на 22.10.2018 заборгованості по кредиту, процентам та комісії за надання пакету послуг - немає (а.с.82-83).
Відповідно до ст. 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки.
За правилами ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Тобто, при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
Окрім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст.74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбане спірне майно.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов'язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.
Згідно із ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Таким чином, особам, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
При визначенні осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 Сімейного Кодексу України суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбане спірне майно.
Так, після дослідження доказів по справі суд вважає встановленим наступне.
При цьому, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 і її чоловік ОСОБА_10 надали ґрунтовні пояснення щодо обставин вчинених правочинів та пояснили, що вважали що вчиняють договір купівлі-продажу саме з подружжям ОСОБА_6, яких вони бачили разом у кафе після придбання такого. Такі пояснення були надані у звязку з тим, що як стверджують ОСОБА_10, усі домовленості відбувались за ініціативою саме ОСОБА_4, який вів попередні розмови та особисто передавав грошові кошти за придбану нерухомість, як у якості завдатка, так і при безпосередньому оформленні договорів у нотаріуса.
Факт проживання однієї сім?єю позивача з відповідачем без реєстрації шлюбу у вказний період також підтверджується довідкою виконкому Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області № 654 від 14.09.2018, яку суд вважає належним та допустимим доказом.
Також одним із доказів перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах є факт здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_4 у спірному кафе до 2016 року.
Аналізуючи покази подружжя ОСОБА_10, з урахуванням інших матеріалів цивільної справи суд приходить до висновку, що сторонивикористовуючи взаємні права та обов`язки на користь сімї, за сумісні кошти, вчинили договір купівлі-продажу, та в подальшому проводили підприємницьку діяльність у нежитловій будівлі кафе «Хуторок» діючи як подружжя.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала покази відповідно до яких не змогла чи то підтвердити, чи спростувати факт проживання однією сімєю ОСОБА_4, але при цьому вказувала що відповідач, у 2013 році періодично проживала у її будинку.
Враховуючи, що в судовому засіданні знайшло підтвердження факт проживання сторін однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 29.11.2011 по 2017 рік, тобто, в тому числі, і на час вчинення правочинів по договорам купівлі-продажу, які є предметом спору, суд приходить до висновку, що дане майно відноситься до їх спільної сумісної власності.
У зв?язку з тим, що порушення права позивача, про яке він дізнався, мало місце з 2017 року, тому посилання сторони відповідча на застосування строків позовної давності є безпідставним.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,-
ВИРІШИВ:
Встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з 29 листопада 2011 року по 2017 рік.
Стягнути з ОСОБА_5, ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1 судові витрати в розмірі 2549 (дві тисячі п'ятсот сорок дев'ять) грн. 10 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: О.Ільченко