Справа № 159/4214/19
Провадження № 2/159/1156/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Талашко І.М.,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні при спрощеному позовному (усному) провадженні в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та її ж як законного представника неповнолітніх відповідачів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, - служба у справах дітей Ковельської районної державної адміністрації Волинської області, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом зняття усіх відповідачів у справі з реєстрації місця проживання у ньому,

в с т а н о в и в:

Позивач 26.07.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить усунути перешкоди їй у користуванні будинком у АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстрації відповідача ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , 03 ІНФОРМАЦІЯ_3 ., ОСОБА_5 , 11 ІНФОРМАЦІЯ_3 н., ОСОБА_6 , 15 ІНФОРМАЦІЯ_3 . н., обгрунтувавши свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько ОСОБА_7 .. Після смерті останнього відкрилась спадщина і стало відомо, що за життя спадкодавець склад заповіт на її користь щодо, зокрема, і спірного будинку. 04.06.19 р. нотаріусом було видано їй свідоцтво про право на спадщину на спірний будинок і 04.06.19 р. вона зареєструвала у своїй власності цей майно. Однак в кінці червня 2019 р. вона при зміні будинкової книги дізналась, що у будинку зареєстровані незнайомі їй особи відповідачі у справі, які за цією адресою ніколи не проживали; проживають у АДРЕСА_1 інколи АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 . Вважає, що жодних правових підстав для проживання та реєстрації у успадкованому нею житловому будинку у відповідачів немає. Членами її сім`ї відповідачі не є. Усно відповідачі відмовляються знятись з реєстрації їх місця проживання у спірному будинку. Покликаючись на ст. ст. 1 216 - 1 218, ч. ч. 1, 2 ст. 1 223, ч. 5 ст. 1 268, ч. 1 ст. 1 296, ч. 1 ст. 1 297 ЦК України, зазначає, що вона як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після смерті свого батька, отримала свідоцтво про право на спадщину на спірний будинок, зареєструвала своє право власності на нього і є новим власником будинку, у якому зареєстровані відповідачі, які не є членами її сім`ї, у будинку ніколи не проживали. Покликаючись на ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ст. 319, ч. 1 ст. 321, ст. 379, ч. 4 ст. 29, ст. 391, п. 11 ч. 1 ст. 346, ст. 383, ч. 1 ст. 16 ЦК України, ст. ст. 150, 156 ЖК України, абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», просить позов задовольнити.

Провадження у справі було відкрито за ухвалою суду від 04.09.19 р..

Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач ОСОБА_3 та вона ж як законний представник неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , отримала під розпис 12.09.19 р., а третя особа - 10.09.19 р..

За станом на 07.10.19 р. відзиву на позовну заяву до суду не подано.

Пояснень третьої особи чи її представника на позовну заяву за станом на 07.10.19 р. до суду не подано.

У судовому засіданні позивач та її представник адвокат, кожна зокрема, позов підтримали у повному обсязі. Надали суду пояснення, аналогічні доводам позовної заяви. Просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та вона ж як законний представник неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явилась. Відповідачі є належним чином повідомлені. Причини неявки суду не повідомлено.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечив.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з`явились.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника адвоката, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача безпідставні та не підлягають до задоволення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину від 04.06.19 р., позивач успадкувала за заповітом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті свого батька ОСОБА_7 ..

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 169 107 177 від 04.06.19 р., позивач є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Як вбачається з копії будинкової книги серії НОМЕР_1 для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у буд. АДРЕСА_1 , що перебував у власності спадкодавця ОСОБА_7 згідно із свідоцтвом про право на спадщину від 17.08 (19.11.91 р.), відповідач ОСОБА_3 та троє її неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були зареєстровані у цьому будинку за життя його попереднього власника ОСОБА_7 з 13.02.17 р..

Разом з тим як показали суду свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відповідач ОСОБА_3 та троє її неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у цьому будинку ніколи не проживали, у т. ч. - за життя його попереднього власника ОСОБА_7 , а фактично мешкають у цьому ж селі у іншому домоволодінні.

Ця ж обставина стверджена і копією довідки № 187 від 26.06.19 р., виданої Старокошарівським старостинським округом Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач є власником вказаного вище будинку, у якому відповідач ОСОБА_3 та троє її неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які не є членами сім`ї позивача значаться проживаючими, однак, фактично не проживають, з 13.02.17 р..

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які є та які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь - який час.

Водночас відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної вище норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Позивач же заклала до суду позов про усунення перешкод шляхом зняття відповідача ОСОБА_3 та трьох її неповнолітніх дітей з реєстрації за місцем проживання без порушення перед судом питання про визнання їх такими, що втратили право на користування житловою площею у спірному будинку.

Тобто позов є передчасним та обраний позивачем спосіб захисту права є неналежним.

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно - правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже у разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Вирішення питання про зняття осіб з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про права користування такими особами жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Таким чином оскільки ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» шляхом зняття особи з реєстраційного обліку містить виключний перелік підстав для зняття особи з реєстрації місця проживання, тому заявлені на підставі ст. 391 ЦК України позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають.

Тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі за його безпідставністю.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80 - 82, 89, 141, 209, 223, 262, 263 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, ч. 1 ст. 383, ст. 391 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі за його безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_2 , прож. за адресою: АДРЕСА_4 ;

представник позивача адвокат Талашко Інна Миколаївна, ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_5 ;

відповідач (вона ж законний представник неповнолітніх відповідачів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_4 , прож. за адресою: АДРЕСА_6 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, - служба у справах дітей Ковельської районної державної адміністрації Волинської області, юридична адреса: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Незалежності, 73, .

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , юридична адреса місця праці: АДРЕСА_7 , місце проживання: АДРЕСА_8 .

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повний текст рішення суду складений 16.10.19 р..