Справа № 661/5192/18
Провадження № 2/661/155/19
11 березня 2019 року
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі :
головуючої судді Бойко М.Є.,
за участю секретаря Ковальчук А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в м. Нова Каховка, Херсонської області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказав, що 21.10.2016 року, в м. Таврійськ, з вини відповідача ОСОБА_1, який керував автомобілем "АЗЛК", д.н.з. «ВН6322СТ», сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль "Нісан", д.н.з. «ВТ3865АО».
Також, позивачем були понесені витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 575 грн.
Таким чином, МТСБУ понесло витрати, що повинні бути відшкодовані відповідачем в повному обсязі, але оскільки останній в добровільному порядку сплатити їх відмовляється, позивач звертається до суду та просить його позовні вимоги задовольнити повністю.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у заяві.
Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи за відомим місцем його реєстрації повідомлений належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України, в тому числі і через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі останні на адресу суду не надсилав. При цьому слід зазначити, що на адресу відповідача було направлено копію ухвали про відкриття провадження, в якій було встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, однак до даного часу такого відзиву суду надано не було.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Таким чином, на підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Встановивши правовідносини, які випливають з фактичних обставин справи та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного.
Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області по справі № 661/3151/16-п від 17.11.2016 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, та остаточно піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 20 400.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП 21.10.2016 року є встановленою.
Оскільки на момент оскільки на момент заподіяння шкоди ОСОБА_1 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, власник пошкодженого автомобілю НОМЕР_1», з метою отримати відшкодування, звернувся до МТСБУ із відповідною заявою.
Також, позивачем були понесені витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 575,00 гри., про що свідчить платіжне доручення №2709рв від 09.12.2016 року.
02.12.2016 року позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія про відшкодування ним шкоди в порядку регресу, однак, в добровільному порядку ці вимоги відповідачем не виконані.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до пп. а п. 41.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до п. 40.3. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів
або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти,
у порядку, встановленому Уповноваженим органом ( z0259-06 ), для
визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у
випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч.1 ст.1191 ЦК України.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, після сплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Таким чином фактичне здійснення виплати МТСБУ страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_3 є підставою для звернення із вимогою в порядку регресу з позивача до відповідача.
Враховуючи вищезазначене та, оскільки відповідач до суду не з'явився, заявлені проти нього вимоги не оспорював, жодного доказу на спростування викладених у позові обставин не надав, витрати МТСБУ, які складають із виплати потерпілому та оплати послуг аварійного комісара, повинні бути компенсовані за рахунок відповідача в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, також з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн.
На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.12,13,81,141,258,259,263-265,280-282 ЦПК України, ст.1191 ЦК України, ст. 22,38,41 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд
В И Р І Ш И В:
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя М. Є. Бойко