ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019 року м. Одеса

справа № 520/8536/18

провадження № 22-ц/813/68/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.

за участю секретаря Маслова Р.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 18 жовтня 2018 року у складі судді Салтан Л.В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона з 27 лютого 2010 року по 01 червня 2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач у вихованні дітей участі не бере, коштів на їх утримання не надає, не перебуває у шлюбі, не має на утриманні інших осіб, не страждає захворюваннями, працює бухгалтером у конференц-центрі Impact Hub Odessa, має стабільний дохід. Посилаючись на вимоги ст.ст.180,181 СК України та ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» щодо можливості утримання із заробітної плати боржника за виконавчими документами 50 % у разі стягнення аліментів та відшкодування шкоди, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття (а.с.1-3).

Справа розглянута у заочному порядку.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково (а.с.53-54).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків пожиточного мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 09 липня 2018 року до досягнення дітьми повноліття 09 лютого 2030 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із обов'язку батьків утримувати дітей до їх повноліття, передбаченого ст. 180 СК України, достатності розміру аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дітей та встановив розмір аліментів на дітей 1/3 частини усіх видів доходу, пославшись на те, що позивачем не доведено, що відповідач може сплачувати аліменти на дітей у більшому розмірі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі (а.с.61-63).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів не дотримався вимог ст.ст.2,12 ЦПК України та не врахував, що вимоги ОСОБА_1 заявлено на підставі ст.182 СК України та ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» у порядку позовного, а не наказного провадження за п.4 ч.1 ст.162 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 бажала довести в суді наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти у розмірі саме 1/2 частини усіх видів доходу відповідача на двох дітей. Враховуючи, що відповідач не перебуває у шлюбі, не має на утриманні інших осіб, не страждає захворюваннями, має стабільний дохід та не подав відзив для спростування позовних вимог ОСОБА_1, у суду не було підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу відповідача.

Правом на відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась (а.с.79). Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 просили суд розглядати апеляційну скаргу за їх відсутності (а.с.61-63). Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, клопотання про поважність причин неявки в суд апеляційної інстанції не подав. Відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України вказані обставини не перешкоджають розглядові справи у їх відсутність.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 ліквідовано апеляційний суд Одеської області та утворено Одеський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Одеську область, з місцезнаходженням у місті Одесі.

За вимогами ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «ОСОБА_2 України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03 січня 2019 року в газеті «ОСОБА_2 України» №1 (7007) опубліковано повідомлення голови новоутвореного Одеського апеляційного суду про початок роботи Одеського апеляційного суду.

Матеріали цивільної справи передано до Одеського апеляційного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2019 року визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) - Колеснікова Г.Я. та суддів, які входять до складу колегії: ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.75).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 січня 2019 року справу прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі та призначено до розгляду на 05 лютого 2019 року (а.с.76-77).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України).

У ст.182 СК України наведений перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитин и (ст.183 СК України).

Встановлено, що сторони з 27 лютого 2010 року по 01 червня 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-7,8,9).

Сторони є особами працездатного віку, проживають окремо, діти проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні.

Відповідач працює у благодійній організації «Міжнародний благодійний фонд «Імпакт ХАБ Одеса», має можливість та зобовязаний законодавством надавати матеріальну допомогу на утримання дітей (а.с.57).

Суду не надано доказів того, що на утриманні відповідача перебувають інші особи.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Відповідно до вимог ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Аналогічна норма міститься у п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України.

За частиною 2 ст.161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у ч.1 цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Позивачка, скориставшись своїм правом, звернулась до суду саме в позовному провадженні та просила визначити суд розмір аліментів на двох малолітніх дітей у більшому розмірі ніж встановлено ч.5 ст.183 СК України, а саме: 1/2 частина усіх доходів відповідача.

Судом першої інстанції були враховані обставини, перелічені у ст.182 СК України та визначено розмір аліментів на дітей 1/3 частки усіх доходів відповідача, оскільки позивачем не доведено, що відповідач може сплачувати аліменти на дітей у більшому розмірі.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

За нормами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено суду першої інстанції, що відповідач може сплачувати аліменти на дітей у більшому розмірі, ніж встановлено ч.5 ст.183 СК України.

Відповідно до положень ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За нормами ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Положеннями ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року у розмірі 2027 грн.

Згідно з ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Питання визначення мінімального розміру аліментів, що мають стягуватись з боржника, віднесені до повноважень державного виконавця, у провадженні якого перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів.

За даними Центрального обєднаного управління пенсійного фонду України в м.Одесі від 10 жовтня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 нарахована Благодійною організацією «Міжнародний благодійний фонд «Імпакт ХАБ Одеса» заробітна плата за період з січня 2017 року по вересень 2018 року (а.с.56-57).

Після утримання із заробітної плати відповідача податку на дохід фізичної особи, який складає 18%, та військового збору у розмірі 1,5 %, розмір аліментів, який визначений судом 1/3 частини усіх доходів відповідача, відповідатиме вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, оскільки не буде нижче ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину відповідного віку.

Так, станом на день подачі позову (липень 2018 року) мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину відповідного віку становив 972 грн. (50% від 1944 грн., що складає прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 01 липня 2018 року), а станом на січень 2019 рік 1013,5 грн. (50% від 2027 грн., що складає прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року).

У серпні 2018 року розмір нарахованої заробітної плати відповідача склав 9186,53 грн., після утримання податків та зборів 7395,16 грн., тому 1/3 від доходу за серпень 2018 року складає 2465,05 грн. (9186,53 18% - 1,5%= 7395,16 х 1/3 = 2465,05 грн., де: 9186,53 грн. нарахована заробітна плата, 18% - ПДФО та 1,5% військовий збір). На кожну дитину по 1232,53грн., що не нижче встановленого мінімального гарантованого розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги щодо можливості відповідача надавати на утримання дітей аліменти саме у розмірі - 1/2 частини всіх видів доходів відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки при визначенні такого розміру стягуваних аліментів суд не може застосувати норму ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» як підставу для визначення розміру аліментів, яка застосовується щодо критичного розміру стягнення в порядку виконання вже призначених рішенням суду аліментів, а не визначення їх розміру судом.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що у звязку з неподанням відповідачем відзиву для спростування вимог ОСОБА_1, у суду не було підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме: встановлення розміру аліментів 1/3 частини усіх видів доходу відповідача є необґрунтованим, з огляду на таке.

За заявою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 справа розглянута за відсутністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.44). У вказаній заяві висловлена згода позивачки на заочний розгляд справ, чим остання надала свою згода розглядати справу без участі відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не був повідомлений про слухання справи та не отримував від суду жодного разу поштову кореспонденцію, про що свідчать а.с.18-19,50-51.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують.

Зважаючи на конкретні обставини справи, зокрема на: матеріальне становище відповідача, який має регулярний дохід, відсутність в нього на утриманні інших непрацездатних осіб та неповнолітніх дітей, враховуючи фактичні обставини справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обовязку обох батьків утримувати своїх дітей, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач повинен і може надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів щомісячно на утримання доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Зазначений розмір є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

При цьому, у ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Рішення суду ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального права та без порушень норм процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 18 жовтня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05 лютого 2019 року.

Головуючий: /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков