Провадження №: 2-з/755/47/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді - Гончарука В.П.

за участі секретаря - Гриценко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходів шляхом заборони продажу Державним підприємством «СЕТАМ» на електронних торгах (лот №373148) квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 55,0 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Заява обгрунтована тим, що заявником на даний час готується позовна заява до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про виключення з під арешту та усунення перешкод у користуванні майном, яке належить заявнику на праві власності, а сме квартира АДРЕСА_1 .

В судове засідання сторони не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, які будуть заявлені в майбутньому заявником, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами в майбутньому, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе задовольнити частково дану заяву про забезпечення позову до розгляду даної справи по суті та набрання чинності судовим рішенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 55,0 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 .

В решті заявлених вимог - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасники справи:

Стягувач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,зареєстрована: АДРЕСА_2 );

Боржник: Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (02094, м. Київ, вул. Краківська, 20).

Суддя: