Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2019 Справа №607/589/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Созанської Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із нею, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, на даний час дитина проживає з нею, вона забезпечує сина всім необхідним для гармонійного розвитку, зростання, всім необхідним для підтримки стану здоров`я дитини в чудовому стані, всім необхідним для навчання та відпочинку, а також дозвілля. З сином в них прекрасні стосунки, повне порозуміння. Обґрунтовано вважає, що в такому ранньому віці син повинен проживати з матір`ю, відчувати її підтримку і турботу, просить визначити місце проживання сина разом із нею, врахувавши, що син проживає разом із нею та перебуває на її утриманні.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, позивач подала заяву про розгляд справи у відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в останнє судове засідання не з`явився, однак будучи допитаний в попередньому судовому засіданні, позовні вимоги визнав та не заперечує, щодо їх задоволення.

Представник третьої особи Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав суду висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 05.06.2019 року.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини:

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис 6.

В шлюбі у сторін народилася дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 14 листопада 2014 року.

Дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачем ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 .

Як вбачається із висновку органу опіки і піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №534 від 05.06.2019року, орган опіки і піклування, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, рекомендує визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

10.04.2019р. працівниками служби у справах неповнолітніх та дітей проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обстеження встановлено, що за даною адресою проживає мати дитини ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_4 . Однокімнатна квартира знаходиться на 6 поверсі 6-ти поверхового будинку з усіма комунальними зручностями, загальною площею 46,6 кв.м. Для ОСОБА_6 є окреме спальне місце, шафа для одягу, дитячі іграшки. Дитина забезпечена одягом та взуттям відповідно до віку.

Відповідно до довідки про доходи ТзОВ «Корнер Лтд» від 10.04.2019р. №-02-19 встановлено, що ОСОБА_1 працює в ТзОВ «Корнер Лтд», на посаді зубного лікаря. Загальна сума доходу за період з жовтня 2018р. по березень 2019р. становить 21652,62 грн.

Інформація ТДНЗ №15 від 10.04.2019р. №5 підтверджує, що мати ОСОБА_7 приводить сина в заклад, здійснює оплату за гурток англійської мови. Батько ОСОБА_8 інколи забирає сина.

Відповідно до інформації Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 02.04.2019р. заборгованість у ОСОБА_3 по сплаті аліментів становить 44171,00 грн.

Батько дитини ОСОБА_3 надав згоду на визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_6 разом з матір`ю, про що склав відповідну заяву

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 214 ЦПК України, до повноважень головуючого серед іншого відноситься спрямування судового розгляду на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Згідно статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

В матеріалах справи міститься достатньо доказів, які доводять те, що ОСОБА_1 має самостійний дохід, не зловживає спиртними або наркотичними засобами, не веде аморальний спосіб життя, має задовільні житлово-побутові умови, тобто даних, які б негативно характеризували ОСОБА_1 в розумінні статті 161 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Натомість відповідач позов визнає та не заперечує, щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України№789-XII від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст.15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженою резолюцією Генеральної асамблеї організації об`єднаних націй від 20.11.1959р, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли існують виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Пленум Верховного Суду України у п.18 постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» також роз`яснив, що при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Згідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задоволення позову та визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 223, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, 19, 110, 112, 141, 160, 161, 171 Сімейного кодексу України, Декларацією з прав дитини, затвердженою резолюцією Генеральної асамблеї організації об`єднаних націй від 20.11.1959р., Конвенцією про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України№789-XII від 27.02.1991р., Постановою КМУ від 24 вересня 2008 р. №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 768,40 гривень сплаченого при зверненні до суду судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п. 15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, м. Тернопіль, вул. Шевченка, 1.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк