Справа № 585/650/19
Номер провадження 2-о/585/76/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.

з участю секретаря судового засідання - Безручко О. П.,

Справа № 585/650/19, провадження № 2-о/585/76/19

заявник: ОСОБА_1

заінтересовані особи: Управління Державної міграційної служби України у Сумській області, ОСОБА_2,

розглянув в порядку окремого провадження заяву про встановлення факту постійного проживання на території України,

Представник заявника: ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правничих послуг від 01 лютого 2019 року та Ордеру серії СМ № 08 від 01.02.2019 року.

Стислий виклад позицій учасників справи:

20.02.2019 року ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_3, звернувся до суду із заявою і просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 10 червня 1991 року ОСОБА_1 був засуджений за ст. ст. 140 ч.1, 215-3 ч. 2, 42 КК Української PCP (чинного на момент засудження) до 1 року 6 місяців позбавлення волі, під вартою перебував з 10.04.1991 року. Тобто, на момент засудження (10.06.1991р. ) він був громадянином колишньої Української PCP. Згідно довідки Покровської виправної колонії (№71) спеціалізована туберкульозна лікарня» від 19.06.2017 року № 2/12/1-823 ОСОБА_1 ухвалою народного суду міста Ромни Сумської області на підставі ст. 25-1 КК УРСР направлений в місця позбавлення волі і рік 03 місяці 20 днів. Початок строку: 23.07.1991 року. Кінець строку: 12.11.1992 року. Звільнений: 12.11.1992 року за відбуттям строку покарання. Мав намір проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 . Всі документи, в тому числі і паспорт, що підтверджують особу ОСОБА_1 за час проведення досудового розслідування, чи/або під час розгляду справи в суді, або перебування в місцях позбавлення волі, були втрачені. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно ОСОБА_1 для отримання паспорту громадянина України, який він не отримував, оскільки відбував покарання в місцях позбавлення волі, а паспорт громадянина СРСР був втрачений.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

22 лютого 2019 року постановлено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено розгляд справи. Копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду надіслано учасникам справи.

Заявник ОСОБА_1, представник заявника ОСОБА_3 та заінтересована особа ОСОБА_1 надали спільну заяву про розгляд справи без їх участі, заяву просять задовольнити (а.с. 30).

Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби у Сумській області не зявився, про день і час розгляду справи повідомлено належним чином (а.с. 27), про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Вироком Роменського міського народного суду Сумської області від 10.06.1991 року, ОСОБА_1 засуджений за ст. ст. 140 ч.1, 215-3 ч. 2, 42 КК Української PCP до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

З даного вироку вбачається, що ОСОБА_1, українець, уродженець і мешканець м. Ромни, перебував під вартою з 10.04.1991 року (момент його затримання), засуджений 10 червня 1991 року до покарання у виді позбавлення волі, міра запобіжного заходу не змінювалась, залишилась попередньою - тримання під вартою. Указаний вирок суду набрав законної сили 24.06.1991 року (а.с.8-9).

З довідок Покровської виправної колонії від 19.06.2017 року та від 01.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, відбував покарання в установі з 09.10.1991 року по 12.11.1992 року. Був звільнений 12.11.1992 року по відбуттю строку покарання. Вибув за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6,7).

Вказаними доказами підтверджується, що ОСОБА_1 на період проголошення незалежності проживав на території України.

Відповідно до довідки Роменського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області № 621/02-20 від 06.02.2019 року ОСОБА_1 на обліку в управлінні не перебуває, пенсію не отримує (а.с.10).

Згідно повного ОСОБА_4 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 3 від 11.01.2019 року, ОСОБА_1 народився 24 листопада 1972 року, його батьки: мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: Сумська область, Ромни, Молодіжна, буд. 10, українка, батько - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, українець (а.с.13-14).

У свідоцтві про народження серії ІІ-БП № 388823, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, її батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.12).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 є сестрою ОСОБА_1 та являється громадянкою України, що стверджується копією її паспорта серії МА 840480 (а.с.11).

З проаналізованих обставин, судом встановлено, що їм відповідають правовідносини щодо встановлення факту проживання на території України.

При розгляді даної заяви судом застосовані норми права:

Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що респондується з відповідною позицією Верховного Суду України, викладеною у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).

У ч. 7 ст. 294 ЦПК України оговорено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Мотиви суду

З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що відсутність документів, що підтверджують факт постійного проживання заявника на території України, заважає ОСОБА_1 отримати паспорт громадянина України, що являється підставою для задоволення даної заяви.

Крім того, на підставі досліджених документів, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) та на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) і не був громадянином інших держав.

Встановлення даного факту створює заявнику умови для отримання паспорту громадянина України.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст. ст. 5, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України.

Суд вирішив:

Заяву ОСОБА_1, представником якого є ОСОБА_3, про встановлення факту постійного проживання на території України, задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженець та мешканець м. Ромни Сумської області, постійно, безвиїзно проживав на території України станом на 24 серпня 1191 року та на день набрання чинності Закону України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року, і не був громадянином інших держав.

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Роменський міськрайонний суд.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, фактичне місце проживання: 42000, Україна, Сумська область, м. Ромни, бульвар Московський, 29.

Представник позивача: ОСОБА_3, місцезнаходження: 42000, Україна, Сумська область, м. Ромни, вул. Вознесенська, 37.

Заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України у Сумській області, місцезнаходження: 40000, Україна, Сумська область, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 27.

Заявник: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, місце проживання: 42000, Україна, Сумська область, м. Ромни, вул. Молодості, 10, НОМЕР_1.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_4