Справа № 595/223/19
Провадження 2/595/223/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2019

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособове суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Ковалівському Б.В.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку №15 по вул.Лесі Українки в с.Цвітова Бучацького району, що належить їй на праві власності, мотивуючи тим, що близько десяти років фактично без її згоди на вселення проживає в її житловому будинку брат ОСОБА_2, однак не бере участі у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території та проведенню ремонту, систематичним порушенням правил співжиття, яке виражається у вчиненні фізичного та психологічного насильства в сім'ї, робить неможливим для неї проживання з відповідачем в одному будинку, через що протягом 2016 - 2017 років, в січні 2018 року та в січні 2019 року неодноразово доводилося звертатися із заявами до Бучацького ВП ГУНП в Тернопільській області, внаслідок чого відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сімї. В 2018 році відповідач ОСОБА_2 придбав житловий будинок, який знаходиться в с.Цвітова по вул.Лесі Українки,17 Бучацького району Тернопільської області, однак з незрозумілих причин не виселяється з її житлового будинку.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2019 року провадження у справі відрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

ОСОБА_3 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13 червня 2007 року вбачається, що позивачка є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: с.Цвітова, вул.Лесі Українки,15 Бучацького району Тернопільської області.

Згідно довідки від 28 січня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Цвітівської сільської ради Бучацького району, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 постанов Бучацького районного суду від 07 квітня 2016 року, 12 січня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.173-2 КУпАП.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконання, що позов необгрунтований і в його задоволенні слід відмовити, виходячи з наступних міркувань.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Судом не встановлено, що відповідач допускає триваючу антигромадську поведінку, адже він притягувався до адміністративної відповідальності ще в квітні 2016 року, в січні 2017 року, що до нього вживались заходи попередження про можливе виселення при повторному порушенні громадського порядку і вони не дали позитивних результатів, що відповідач не бере участі у витратах по утриманню будинку і придомової території та проведенню ремонту.

Відповідно до ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст.156 ЖК України члени сімї власника будинку зобовязані брати участь у витратах по утриманню будинку і придомової території та проведенню ремонту.

Відповідно до ст.157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Таким чином, правових підстав для виселення членів сім'ї власника жилого будинку у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення у випадках порушення ними вимог ст.156 ЖК України немає.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні не довела ті обставини, що відповідач порушенням правил співжиття робить неможливим для позивачки ОСОБА_1 проживання з відповідачем в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, що відповідач не бере участі у витратах по утриманню будинку і придомової території та проведенню ремонту.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,89,263-265,268,279,280-282 ЦПК України, ст.47 Конституції України, ст.ст.116,157 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути переглянуте Бучацьким районним судом. Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_4