ЄУН № 336/7641/18
пр. № 2/336/1061/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Суркової В.П., при секретарі Аксьоновій О.А., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, без проведення судового засідання та повідомлення сторін,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначено, що 06.07.2011 року з метою отримання банківських послуг між ОСОБА_2 та позивачем була підписана заява без номеру, за умовами якої відповідач отримав кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджено підписом у заяві.

28.11.2015 року ОСОБА_2 помер.

10.05.2016 року позивач звернувся до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори з претензією кредитора.

27.05.2016 року позивач отримав відповідь Пятої Запорізької державної нотаріальної контори про те, що спадкова справа після померлого ОСОБА_2 заведена на підставі їх претензії як кредитора.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст. 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копією паспорту, тому у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину і має відповідати за позовом.

Просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 14049,97 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою суду від 08.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, прийнято рішення розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відповідності до ст.ст. 191, 278 ЦПК України відповідач ОСОБА_1 надала відзив на позов, в якому зазначила, що вона є неналежним відповідачем, оскільки спадщину після смерті ОСОБА_2 не приймала, до нотаріальної контори не зверталась, на момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за іншою адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З довідки Олександрівської селищної ради Кіровоградської області № 880 від 15.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 з 26.10.2012 року по теперішній час проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 1, що також підтверджується наданою копією паспорту ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто на території, яка відноситься до юрисдикції Олександрівського районного суду Кіровоградської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин справа підлягає передачі за підсудністю до Олександрівського районного суду Кіровоградської області.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати на розгляд Олександрівському районному суду Кіровоградської області.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.П. Суркова