Справа № 727/7208/19
Провадження № 2/727/1355/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 р. м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Гомонович Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , Садівниче товариство «Брусничка», ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності не нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26 червня 2015 року на підставі договору купівлі-продажу вона придбала у власність земельну ділянку розташовану в АДРЕСА_1, кадастровий номер :19:004:0270, загальною площею 0,0623 га, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва. На вказаній земельній ділянці у 2016 році виконані роботи по самочинному будівництву садового будинку загальною площею 119,9 кв.м., а також самовільно побудовано альтанку та навіс. 11 травня 2019 року було виготовлено технічний паспорт на нерухоме майно: будинок літ. «А» , загальною площею 119,9 м. кв., альтанка літ. «Б», навіс літ. «В», що розташоване в АДРЕСА_1 . Роботи по будівництву садового будинку нею проведені без дозволу на виконання будівельних робіт та належно затвердженого проекту, проте вказаний будинок відповідає державним будівельним нормам України та відповідно до проведеного технічного обстеження встановлено можливість його безпечної експлуатації.

Позивач зазначає, що відповідно до вимог законодавства вона звернулася до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради із заявою про прийняття в експлуатацію садового будинку з належними до нього будівельними спорудами по АДРЕСА_1 . За наслідками розгляду даної заяви Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради згідно повідомлення від 27.05.2019 р. відмовила у прийнятті в експлуатацію будинку по АДРЕСА_1 з підстав відсутності в чинному законодавстві механізму та умов прийняття в експлуатацію об`єктів, збудованих самочинно, оскільки на даний час відсутній нормативно-правовий акт, який би регулював позасудову процедуру прийняття в експлуатацію самочинно збудованих у 2016 році будинків, а тому інспекція державного архітектурно-будівельного контролю вказала на необхідність звернення до суду за захистом свого права.

ОСОБА_1 просить суд, визнати за нею право власності на самочинно збудований садовий будинок літ. «А», загальною площею 119,9 кв.м., а також альтанку та навіс, які знаходяться за адресою: садівниче АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 08 липня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 01 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Ухвалою від 23.09.2019 року клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору задоволено. Залучено до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_2 , Садівниче товариства «Брусничка», ОСОБА_3 .

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача - Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вважає, що позов підлягає задоволенню в частині позовних вимог про визнання за позивачем права власності на садових будинок за умови, якщо самочинним будівництвом не порушено права суміжних землекористувачів та садового товариства «Брусничка», а в позовних вимогах в частині визнання права власності на збудовані альтанку та навіс необхідно відмовити, оскільки вказані споруди віднесені до малих архітектурних форм.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Садівничого товариства «Брусничка» - Каспрік Станіслав Францович в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, вказав, що майнових вимог на нерухоме майно по АДРЕСА_1 на земельній ділянці № АДРЕСА_1 не заявляє, оскільки право на будинковолодіння у нього відсутнє.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Так, за змістом ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу серії НАО № 286190 від 26.06.2015 року ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_1 купила земельну ділянку площею 0,0623 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 », кадастровий номер - :19:004:0270 (а.с. 18).

ОСОБА_1 змінила дошлюбне прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 05 жовтня 2016 року (а.с.6).

Право власності позивача на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, що встановлено з витягу з Державного реєстру № 40394296 (а.с.19).

Відповідно до технічного паспорта від 11.05.2019 року, садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , складається із: житлового будинку літ. «А» загальною площею 119,90 кв.м., альтанки літ.Б, навіс літ.В, колодязь №1, яма вигрібна №2, огорожа № 3-4 (а.с. 7-12).

Згідно з довідкою Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин № А-3721/о-04/01 від 01.07.2019 року розташування збудованого на земельній ділянці АДРЕСА_1 , садового будинку літ. «А» відповідає будівельним нормам України, а саме 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (а.с.21).

У відповідності до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж садового будинку по АДРЕСА_1 встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с. 13-17).

Відповідно до листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 27.05.2019 року № Б-159/18-01/11 встановлено, що на заяву представника позивача про прийняття в експлуатацію садового будинку за вищезазначеною адресою надано відповідь про відсутність механізму та умов прийняття в експлуатацію об`єктів, збудованих самочинно (а.с.20).

Згідно Звіту про оцінку майна №35-ns-05-19 від 16.05.2019 року виданого експертом ринкова вартість садового будинку складає 321173 грн. станом на 16.05.2019 року (а.с.22-29).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відносини пов`язані з набуттям права власності на новостворений (збудований) об`єкт нерухомого майна регулюються положеннями ЦК України. Так, відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до Закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст.376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року встановлено, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, оскільки самочинне будівництво здійснене позивачем на земельній ділянці, що належить їй на праві власності та у відповідності з її цільовим призначенням, з додержанням державних будівельних норм та не порушує прав та інтересів інших осіб, тому позивач має всі правові підстави володіти, користуватись та розпоряджатись своїм нерухомим майном.

Що стосується заперечень відповідача в частині задоволення позову про визнання права власності на альтанку та навіс слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 186 ЦК України річ призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними та підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, господарсько-побутові споруди, у тому числі і малі архітектурні форми, що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними речами, у зв`язку з чим право власності на житловий будинок може визнаватися лише з належними до нього господарсько-побутовими будівлями та спорудами.

Крім того, визначення об`єкта, який підлягає прийняттю в експлуатацію та прийняття його в експлуатацію не входить до компетенції суду, а здійснюється відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю. Так, відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 (у редакції від 27.03.2019 року № 367) у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

За таких обставин та норм права суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4,5,12, 13, 76-81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , Садівниче товариство «Брусничка», ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППНОМЕР_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) право власності на садовий будинок літ. А загальною площею 119,9 кв.м. з належними господарськими будівлями та спорудами, а саме альтанка літ. Б, навіс літ. В, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 04.10.2019 року.

Суддя Л.І. Кодрян