Справа № 302/111/19
№ 2/302/78/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

26.02.2019 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

з участю : секретар с/з - ОСОБА_1,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в приміщенні районного суду в смт.Міжгір'ї, справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей ,-

В С Т А Н О В И В:

25.01.2019 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами, які обгрунтовано так. Згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.06.2015 року (справа № 302/641/15-ц) вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 15.06.2015 р. і до досягнення кожною дитиною повноліття. Підставою для звернення до суду з даним позовом стало те, що сума аліментів, яка стягується з відповідача на утримання їх дітей, є на даний час меншою, ніж мінімальний розмір аліментів, який встановлено законом. Відповідач добровільно аліменти у більшому розмірі не сплачує та не бере участі у додаткових витрат пов'язаних з утриманням, вихованням дітей. Позивачка самостійно не може в повній мірі забезпечити потреби їх неповнолітніх дітей. За цих підстав та відповідно до вимог ст.ст. 180, 181 182, 192 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини, п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 р., позивачка просить збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.06.2015 р., з твердої грошової суми 400 грн. на тверду грошову суму в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з часу звернення нею до суду з цим позовом і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Позивачка подала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлений позов підтримує, просить такий задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, у зв'язку з чим просить стягнути з нього тільки 50 % судового збору від ставки визначеної законом.

Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 08.02.2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та за клопотанням сторони позивача розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, як малозначну.

Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задоволити, виходячи з такого.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.06.2015 року, у справі № 302/641/15-ц, задоволено позовну заяву ОСОБА_2 і присуджено, стягувати з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 15.06.2015 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, з часу ухвалення рішення суду в справі № 302/641/15-ц про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки, змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, а саме починаючи з 08.07.2017 року, згідно вимог ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів становить 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач добровільно аліменти у більшому розмірі не сплачує, дана обставина визнана відповідачем.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини, та рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Позивачка, на підставі ст.192 СК України, звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів з твердої грошової суми визначеної судом - 400 грн., на тверду грошову суму в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач вимоги позивачки визнав. Розмір аліментів, який просить визначити позивачка є мінімальним, передбачений ст. 182 ч.2 СК України. Отже, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси сторін і їх неповнолітніх дітей.

Позивачка просить суд, присудити стягнення аліментів в новому розмірі з дня звернення нею до суду з цим позовом, тобто починаючи з 25.01.2019 року. З цього приводу відповідачем заперечень не висловлено, а тому ця вимога підлягає до задоволення, з огляду на те, що починаючи з 08.07.2017 року розмір аліментів, який сплачує відповідач за рішенням суду, є значно меншим за мінімальний розмір аліментів, визначений ст. 182 СК України. За цих підстав суд не бере до уваги висновки викладені у п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, оскільки це в даному випадку суперечить вимогам ст.182 СК України, ЗУ «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини та ущемляє права дітей сторін.

Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку.

Відповідач позов визнав до початку розгляду спарави по суті, визнання позову судом прийнято. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні, у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачка при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір в сумі 768,40 грн., як така що звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.3 ЗУ "Про судовий збір". Згідно вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Статтею 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути у користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 384,20 грн., тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала до сплати позивачкою при поданні позову до суду.

Керуючись ст.ст. 274, 279, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.06.2015 р. (справа № 302/641/15-ц).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації проживання: с.Синевир, 298 "а", Міжгірський район Закарпатська область) в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації проживання: с.Синевир, 298 "а", Міжгірський район Закарпатська область), аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі твердої грошової суми 50 % чинного до застосування прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на кожну дитину , починаючи з 25.01.2019 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у виді судового збору в сумі 384,20 грн. (тристо вісімдесят чотири) грн. 20 коп. в користь держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Повне рішення складено 26.02.2019 р.

Суддя: ОСОБА_7