Справа № 344/1495/19
Провадження № 2/344/2315/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи тим, що в період з 24.07.2003 року по 30.05.2018 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30.05.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02.03.2018 року змінено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 23.07.2015 року та присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі по 1 000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття з дня набрання рішенням законної сили. З часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у зв"язку з економічною кризою та інфляцією, значно зріс розмір грошових коштів, необхідних для забезпечення нормального рівня життя дітей, зросли ціни на продукти харчування, одяг та взуття. Заробітна плата позивачки є мінімальною, що унеможливлює забезпечення нормального життєвого рівня дітей. При цьому, відповідач окрім сплати аліментів в розмірі 1 000,00 грн. на дитину не бере жодної участі у вихованні дітей, не навідується до них, не дбає про їх дозвілля та оздоровлення. Стан здоров"я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати дітей на належному рівні. Згідно вимог Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв"язку з чим просила збільшити розмір аліментів присуджених рішенням суду від 02.03.2018 року та стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей щомісячно по 2 500,00 грн. від дня пред»явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття.

07.02.2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив в позовні вимоги задоволити частково та визначити розмір аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в розмірі по 1 000,00 грн. на кожну дитину, посилаючись на те, що присуджені судовим рішенням він сплачує справно, заборгованість відсутня. Крім цього, старається додатково купляти дітям необхідні речі. Проте, змоги сплачувати щомісячно по 5 000,00 грн. аліментів у відповідача немає, так як він не працевлаштований, час від часу виїжджає на сезонні роботи, які не часто приносять бажані заробітки. При наявності фінансової можливості, буде старатись давати додаткові кошти на утримання дітей (а.с.19, 20).

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві та просила їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині збільшення розміру аліментів на утримання дітей до 1 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину. В задоволенні решти позовних вимог просив відмовити у зв"язку з їх безпідставністю.

Дослідивши письмові матеріали, встановивши таким чином фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребовуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно копії свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_3 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції 24.07.2003 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №1006 (а.с.7).

Відповідно до копій свідоцтв про народження Серія НОМЕР_4 виданого 24.06.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції та Серія НОМЕР_5 виданого 14.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилися ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 7, 8).

Рішеням Івано-Франківського міського суду від 02.03.2018 року змінено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 23.07.2015 року та присуджено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 1 000 (одній тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття (а.с. 11-13).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30.05.2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, укладений 24.07.2003 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №1006 - розірвано. Неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено на проживання з матір"ю ОСОБА_1 (а.с.4).

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, а для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення..

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вирішуючи питання визначення суми аліментів суд враховує положення ст. ст. 182, 184 СК України, а саме, що відповідач є працездатним, на його утриманні, окрім спільних з позивачкою дітей немає.

Крім цього, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття несуть обоє батьків, а тому суд вважає, що стягнення із ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1 500,00 гривень щомісячно на кожну дитину є достатнім для забезпечення належних умов для їх фізичного, духовного та культурного розвитку.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тому стягнення аліментів в зміненому розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі вищенаведеного, позовна вимога про збільшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає до часткового задоволення.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі наведеного, ст. ст. 180, 181, 182, 184, 185, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 13, 141 Цивільно-процесуального кодексу України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 3, 6, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 02.03.2018 року справа №344/1048/18, провадження №2/344/2200/18 та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в розмірі по 1 500 (одній тисячі п"ятсот) гривень на кожну дитину, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення ними повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 - на користь держави з зарахуванням на рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106 - 768 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 06.03.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.