Справа № 0528/6027/2012
Провадження № 6/234/58/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

в складі головуючого - судді Кравченко О.Ю.

з участю секретаря судового засідання Каліберди А.О.

заявника ОСОБА_1

державного виконавця Краматорського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_3, Краматорський МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви заявник ОСОБА_1 зазначив, що 14.05.2012 року Краматорським міським судом було винесено заочне рішення у справі №0528/6027/2012 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

29.08.2018 року на вимогу заявника ОСОБА_3 суддею Кравченко О.Ю. була винесена ухвала про видачу дубліката виконавчого листа по справі №2/0528/1756/2012.

Ухвала про видачу дубліката виконавчого листа постановлена без достатніх правових підстав, оскільки у матеріалах справи відсутні дані про повідомлення його належним чином та про вручення копії ухвали від 29.08.2018 року. Також заявниця ввела суд в оману про втрату оригіналу виконавчого листа при переїзді, так як у 2015 році вже проживала у своїй квартирі АДРЕСА_1 і нікуди не переїздила. У тексті виконавчого листа не вірно зазначено аж два місця його роботи (на той час він там не працював і зараз там не працює), не вказано номер рішення, згідно з яким видано документ. Також є невідповідність номера справи дубліката виконавчого листа (№2/0528/1756/2012) і номера справи ухвали про видачу дубліката виконавчого листа (№0528/6027/2012). Інформація дубліката виконавчого листа значно відрізняється, так як в оригіналі відсутні відомості про місце його роботи, вказана інша адреса позивача та інше. У цьому вбачається грубе порушення норм процесуального і матеріального права. Вказані недоліки стали однією з причин подальшого скоєння злочину державним виконавцем Оруджовою К.І., про що 05.02.2019 року він подав заяву до ТУ ДБР у м.Краматорську.

Так як про ухвалу від 29.08.2018 року суд його не повідомив та копію до даного моменту не вручено, про дану справу йому стало відомо лише після здійснення щодо нього виконавчих дій і ознайомлення 29.01.2019 року з матеріалами виконавчого провадження №58150309, відкритого 24.01.2019 року. На даний час діями державного виконавця Оруджової К.І. вже нанесено йому моральну шкоду та здійснена спроба нанести шкоду його діловій репутації, чим порушено його права та законні інтереси людини і громадянина України.

Зазначає, що рішення від 14.05.2012 року про стягнення аліментів він виконує добровільно у повному обсязі. Заборгованості зі сплати аліментів у 2018 році він не мав та не має зараз.

Просив визнати дублікат виконавчого листа про стягнення аліментів №2/0528/1756/212 від 19.09.2018 року виданим помилково та таким, що не підлягає виконанню повністю.

У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у заяві. Додатково пояснив, що він добровільно сплачує аліменти у сумі 2000 грн. на місяць, заборгованості не має, тому дублікат виконавчого листа є таким, що не підлягає виконанню. Також пояснив, що дублікат виконавчого листа не відповідає оригіналу та не відповідає формі виконавчого листа, яка затверджена Інструкцією з діловодства в місцевих загальних судах, затвердженою наказом ДСА від 17.12.2013 року №173, тому не підлягає виконанню. Державний виконавець не мала права відкривати виконавче провадження за даним документом. Крім того, молодший син на даний час мешкає з ним та він подав заяву до суду про захист його прав.

Заінтересована особа, ОСОБА_3, у судове засідання не зявилася, надала заяву , в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення заяви ОСОБА_1 заперечує. Також надала письмові заперечення, в яких виклала свою незгоду з заявою ОСОБА_1, мотивуючи тим, що інша адреса у виконавчому листі викладена на підставі її паспорту, копію якого вона додає до справи. Рішення від 14.05.2012 року про стягнення аліментів виконувалось ОСОБА_1 частково та не в повному обсязі. Тому в січні 2019 року виданий їй дублікат виконавчого листа вона повинна була віднести до Краматорського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області на виконання. По невідомим їй причинам боржник ОСОБА_1 не бажає офіційно виплачувати встановлену суму з січня 2019 року.

Державний виконавець Оруджова К.І. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви та пояснила, що 21.01.2019 року від ОСОБА_3 надійшла заява про відкриття виконавчого провадження та був доданий дублікат виконавчого листа. Виконавчий документ був прийнятий до виконання, 24.01.2019 року вона винесла постанову про відкриття виконавчого провадження, було зроблено запити до пенсійного фонду та податкової, та отримано відповідь, що ОСОБА_1 доходу не має. Однак, оскільки заявницею було зазначено два місця роботи останнього ПП «Асисент-Сервіс» та КМГО «Конгрес Споживачів», то нею була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату. Після того, як ОСОБА_1 зявився до відділу виконавчої служби та повідомив, що він там вже не працює, вона скасувала постанову про звернення стягнення на заробітну плату. Оскільки ОСОБА_1 не працює, то вона нараховує розмір аліментів, виходячи із середньої заробітної плати по місту. Однак, коштів, які сплачує ОСОБА_1, недостатньо та йому нарахована заборгованість за січень та лютий 2019 року.

Вислухав пояснення заявника та державного виконавця, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 14.05.2012 року у справі №2/0528/1756/2012 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання дітей доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки усіх видів доходів щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2012 року і до повноліття дітей.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 02.07.2013 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 14.05.2012 року.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 29.08.2018 року було задоволено заяву ОСОБА_3 про видачу дублікату виконавчого листа та 19.09.2018 року видано дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Краматорського міського суду Донецької області від 14.05.2012 року у справі №2/0528/1756/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

21.01.2019 року дублікат виконавчого листа був поданий стягувачем ОСОБА_3 на виконання до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Постановою Державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_6 від 24.01.2019 року було відкрито виконавче провадження №58150309 за виконавчим листом №2/0528/1756/2012, виданим 19.09.2018 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів : виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.5 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобовязання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обовязку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобовязань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі на нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; предявлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на предявлення цього листа до виконання.

Жодної із перелічених підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявником ОСОБА_1 у заяві не наведено та у судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоровя, втрати годувальника тощо може бути предявлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Отже, на даний час не закінчено строк предявлення виконавчого листа до виконання.

Також у судовому засіданні встановлено, що рішення суду про стягнення аліментів з заявника ОСОБА_1 не скасовано, також відсутнє судове рішення про припинення стягнення з ОСОБА_1 аліментів або зменшення їх розміру. Також не встановлено, що виконавчий документ був виданий двічі з одного й того ж питання, оскільки доказів того, що було знайдено оригінал виконавчого документу, суду не надано.

Доводи заявника про те, що він добровільно виконує рішення суду та не має заборгованості, а отже, виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню, суд вважає необґрунтованими.

Так, відповідно до ч.1, 3 ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів може бути самостійно надісланий стягувачем безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю, фізичній особі, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. У разі наявності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів або заперечення її розміру боржником стягувач має право предявити виконавчий документ для примусового виконання. Підприємства, установи, організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, зазначені у частині першій цієї статті, за заявою стягувача зобовязані здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника у розмірі, визначеному виконавчим документом, з урахуванням положень статті 70 цього Закону.

Виходячи зі змісту даної норми закону, стягувач має право як самостійно надіслати виконавчий документ за місцем роботи боржника, так і предявити виконавчий документ для примусового виконання у разі, якщо боржник заперечує розмір заборгованості. Закон України «Про виконавче провадження» не містить заборони для предявлення виконавчого документа для примусового виконання до закінчення строку предявлення виконавчого листа до виконання при наявності заперечень щодо заборгованості, а також відсутності відомостей про місце роботи боржника.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він заперечує розмір заборгованості.

При цьому, слід зауважити, що згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі листи, що видаються судами підлягають примусовому виконанню.

Доводи заявника про те, що дублікат виконавчого листа за формою не відповідає оригіналу та вимогам закону, суд вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається з дублікату виконавчого листа, за формою та змістом він відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначення змісту рішення суду у дублікаті виконавчого листа відповідає резолютивній частині рішення Краматорського міського суду Донецької області від 14.05.2012 року.

Доводи заявника про те, що у дублікаті виконавчого листа невірно зазначено місце його роботи, а також зазначена інша, ніж в оригіналі виконавчого документа, адреса стягувача, не свідчать про те, що зазначений виконавчий документ є таким, що виданий помилково та не підлягає виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, адреса стягувача ОСОБА_3 у дублікаті виконавчого листа збігається з адресою місця її реєстрації, помилки в зазначенні адреси не встановлено.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 до заяви про скасування заочного рішення Краматорського міського суду від 14.05.2012 року надав дві довідки про відсутність доходів від 02.07.2013 року від ПП «Асистент-Сервіс» та КМГО «Конгрес Споживачів», які підписані ним, як директором ПП «Асистент-Серівс» та головою КМГО «Конгрес Споживачів» та скріплені печаткою зазначених підприємств (а.с.40-41).

Таким чином, передбачених Законом обставин для визнання дублікату виконавчого листа таким, що виданий помилково та не підлягає виконанню, не вбачається.

Стаття 129 Конституції України визначає обов'язковість судового рішення як одну із основних засад судочинства.

Враховуючи, що рішення Краматорського міського суду Донецької області від 14 травня 2012 року у справі №2/0528/1756/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів є чинним, його не змінено та не скасовано, то воно підлягає виконанню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст.258, 259, 260, 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_3, Краматорський МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 01.03.2019 року.

Суддя Краматорського міського суду ОСОБА_7