Справа № 661/5679/18
Провадження № 2-о/661/12/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

27 лютого 2019 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді: Бойко М.Є.

за участю секретаря: Ковальчук А.О.,

представника заявника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Нова Каховка, заяву ОСОБА_2, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити той факт, що її баба - ОСОБА_4, яка померла 15 травня 2018 року, постійно проживала разом із своїм сином ОСОБА_5, на день його смерті, тобто, до 20 лютого 2010 року.

Як на підставу заяви заявниця посилається на те, що після ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді частки квартири №9, розташованої у будинку №3 по вулиці Садова, в м. Таврійськ. У листопаді 2018 року, з метою оформлення спадщини вона звернулася до державного нотаріуса Новокаховської державної нотаріальної контори, але отримала в цьому відмову, оскільки її баба ОСОБА_4 за життя не зареєструвала своє право на спадщину на частку вказаної квартири після смерті свого сина - ОСОБА_5 Таким чином, ОСОБА_2 було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання у вказаній квартирі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на час відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 11.12.2018 року відкрито провадження у справі.

06.02.2019 року судом витребувано з Новокаховської державної нотаріальної контори Херсонської області докази щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, пояснила, що заявниця не змогла оформити своє право на спадщину після смерті свої баби ОСОБА_4, тому що остання за життя не оформила свої спадкові права на спадщину після смерті свого сина - ОСОБА_5, Місце реєстрації та постійне місце проживання останнього не співпадають, однак, фактично він постійно проживав разом зі своєю матірю до дня своєї смерті.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечувала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердила ту обставину, що ОСОБА_4 дійсно постійно проживала зі своїм сином в квартирі АДРЕСА_1, протягом 5-6 років до його смерті, що їй достовірно відомо, оскільки вони проживали по сусідству. Вона є їх сусідкою, має з ними дружні стосунки, часто бувала в їх квартирі, а тому їй достовірно відомо, ОСОБА_7 постійно проживав за вказаною адресою, а не за місцем мешкання.

Аналогічні покази надала в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, пояснивши, що матір ОСОБА_4 із сином ОСОБА_5 проживали разом у належній їм на праві спільної сумісної власності квартирі за адресою: м. Таврійськ, вул. Садова, 3/9, на протязі останніх 5 років до дня смерті ОСОБА_5

Вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 2 Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» N7 від 30.05.2008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати, зокрема, заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 січня 1994 року, виданого Виконавчим комітетом Таврійської міської Ради народних депутатів, заявниці на праві спільної сумісної власності належить квартира №9, розташована у будинку №3 по вул. Садова, у м. Таврійськ, Херсонської області.

Із зазначеного свідоцтва вбачається, що співвласниками цієї квартири є також - ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Зі свідоцтва про народження серії Ш-КГ №264148, виданого міським відділом ЗАГС м. Таврійськ Новокаховської міськради Херсонської області від 13 січня 1992 року, вбачається, що батьком заявниці є ОСОБА_9, а матір'ю є - ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про народження серії Ц-ЧО №278342, виданого відділом ЗАГС м. Кричева, Могильовської області 30 грудня 1980 року, рідним сином ОСОБА_4 є ОСОБА_5, а з довідки №621 від 16 червня 2018 року, виданої відділом запису актів громадянського стану Кричевського райвиконкому, вбачається, що ОСОБА_4 також є матір'ю ОСОБА_9 Отже, ОСОБА_4 є рідною бабою заявниці по лінії батька, а ОСОБА_5 є її рідним дядьком.

Зі свідоцтва про смерть серії І-КГ №091787, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області 06 серпня 2009 року, вбачається, що ОСОБА_9 помер 20 січня 1993 року, про що зроблено відповідний актовий запис №11.

З свідоцтва про смерть серії І-КГ №103573, виданого Таврійським міськвиконкомом Новокаховської міської ради Херсонської області 23 лютого 2010 року, вбачається, що ОСОБА_5 помер 20 лютого 2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №23.

З свідоцтва про смерть серії І-КГ №250252, виданого Виконавчим комітетом Таврійської міської ради міста Нова Каховка Херсонської області 15 травня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_4 померла 15 травня 2018 року, про що складено відповідний актовий запис №46.

В листопаді 2018 року заявниця звернулась до державного нотаріуса Новокаховської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї баби ОСОБА_4

З постанови нотаріуса №1193/02-14 від 27 листопада 2018 року слідує, що заявниці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 не зареєструвала своє право на спадщину після смерті свого сина - ОСОБА_5 та рекомендовано їй звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання у зазначеній квартирі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на час відкриття спадщини.

Згідно акту б/н від 28 листопада 2018 року, складеного депутатом Таврійської міської ради ОСОБА_11, вбачається, що ОСОБА_5 дійсно проживав до моменту своєї смерті разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_4, у квартирі №9, розташованій в будинку №3, по вул. Садова у м. Таврійськ, Херсонської області.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5, померлого 20.02.2010 року, була його мати ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_12 спадщину після смерті свого сина прийняла фактично.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною 1 статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання спадкоємця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В розгляді справи, дослідження доказів та матеріалів спадкової справи №155/2018 від 29.05.2018 року, наданої суду Новокаховською державною нотаріальною конторою, спору про право судом не встановлено.

Встановлення вказаного у заяві факту необхідно заявниці для оформлення спадщини на частину спадкового майна, яке залишилося після смерті її баби, тобто він має для неї юридичне значення.

На підставі викладеного, враховуючи сукупність досліджених доказів, суд вважає доведеним факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_4, яка померла 15 травня 2018 року, постійно проживала разом із своїм сином ОСОБА_5, по день його смерті, тобто, до 20 лютого 2010 року, у квартирі АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 76-81, 264, 265, 315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла 15 травня 2018 року, постійно проживала разом із своїм сином ОСОБА_5, на день його смерті, тобто, до 20 лютого 2010 року, у квартирі АДРЕСА_2.

Повний текст рішення виготовлено 04.03.2019 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського Апеляційного суду протягом 30-днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. Є. Бойко