Справа № 296/8910/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" вересня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Драча Ю.І.,

за участю секретаря судового засідання Івашко Т.А.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши y підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Житомирської міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Житомирської міської ради про встановлення факту проживання з спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що вона є єдиною спадкоємицею за законом після померлого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому власність, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій померлий проживав та був зареєстрований.

Позивач змушений звернутися до суду із вищевказаною позовною заявою, оскільки хоч і постійно проживала з батьком на момент його смерті, однак не була зареєстрована за тією ж адресою, що і батько. Незважаючи на те, що позивач та спадкодавець були зареєстровані за різними адресами, вони протягом всього свого життя підтримували родинні стосунки, позивач тривалий час доглядала за батьком, а після його смерті вона здійснила його поховання.

Ухвалою суду від 10.09.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направи до суду заяву про розгляд справи без їх участі. При вирішенні спору покладаються на розсуд суду (а.с.41).

Відповідно до ст. 200 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідач визнає позовні вимоги.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, врахувавши доводи сторін суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що фактичним місцем проживання померлого ОСОБА_3 є адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Ч. 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно положень пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», - якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Суд вважає за необхідне застосувати норму ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відповідно до якої реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 18.03.1994 року №11594, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної власності гр. ОСОБА_3 та членам його сім`ї ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є чоловіком та дружиною, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 12.05.1985 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.03.2007 року серія НОМЕР_2 .

Згідно довідки №27 від 13.08.2018 року, ОСОБА_4 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею за даною адресою на день її смерті та протягом 6-ти місяців після її смерті був зареєстрований та проживав її чоловік, ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_4 , ні ОСОБА_3 , ні будь-хто інший не звертався до нотаріуса із заявами про прийняття та/або відмову від спадщини.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 на день смерті своєї дружини, ОСОБА_4 , проживав разом з нею, то відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_3 є таким, що прийняв спадщину після неї.

В подальшому, після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 , яка постійно проживала з ним за адресою: АДРЕСА_1 на момент смерті, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом та є такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки не відмовилась від неї.

Доказами, що підтверджують факт постійного проживання позивача - ОСОБА_2 разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини є:

- довідка, видана ОСББ «ДОБРОБУТ-12В» №25 від 12.08.2019 року, відповідно до якої за твердженням сусідів, разом з померлим ОСОБА_3 на момент його смерті (час відкриття спадщини) постійно проживала без реєстрації його дочка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- квитанції про сплату комунальних послуг за період з грудня 2012 року по серпень 2013 року.

Вище перераховані докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання з померлим.

Судом встановлено, що саме ОСОБА_2 знаходилася зі своїм батьком на час його смерті, тобто на час відкриття спадщини та фактично прийняла її.

Враховуючи вище наведені обставини, суд не бачить перепон для того щоб встановити факт постійного проживання позивача разом з померлим на момент відкриття спадщини, визнати встановленим факт прийняття позивачем ОСОБА_2 спадщини ОСОБА_3 .

Щодо визнання права власності в порядку спадкування на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до довідки № 5252 від 29.08.2019 року, виданою Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за громадянами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що є порушенням права позивача ОСОБА_2 на спадкування спадкового майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вона є спадкоємцем за законом і прийняла спадщину відповідно до ч. 3 статті 1268 Цивільного кодексу України.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті її батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 29, 321, 328, 1268, 1296 ЦК України, ст. 2 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 76, 81, 89, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Житомирської міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі спадкодавцем, її батьком, ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька, ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира.

Суддя Ю. І. Драч