КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/4155/2019 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого Сліпченко О.І., Сержанюка А.С., Сушко Л.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ПадалкоРоман Олегович про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування квартири та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 році ОСОБА_2 звернулась з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 19 грудня 20017 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири.

ОСОБА_2 стверджувала, що вона не була присутня при укладанні договору купівлі-продажу, також його не підписувала і не отримували за це кошти.

Просила витребувати з незаконного володіння квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та повернути квартиру у її власність, скасувати державну реєстрацію запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 листопада 2017 року щодо реєстрації права власності на зазначену квартиру за особою з паспортом МЕ №167506 та державну реєстрацію запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 грудня 2017 року щодо реєстрації права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_3.

27 грудня 2018 року, під час судового засідання ОСОБА_3 було заявлене клопотання про зупинення провадження по справі до вирішення іншої справи в порядку кримінального судочинства, щодо заволодіння шахрайським шляхом у грудні 2017 року оспорюваної квартири.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року зупинено провадження у справі до вирішення іншої справи в порядку кримінального провадження.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду .

ОСОБА_2 посилається на те що, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зокрема, зазначає те, що кримінальне провадження №0003726, відомості про яке внесені до ЄРДР від 25.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, у даний час знаходиться на стадії досудового розслідування, яке проводиться органами поліції, а тому не має підстав для зупинення провадження у цивільній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу 5 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що розгляд вище вказаної справи є неможливим до вирішення питання у кримінальному проводженні №0003726, щодо заволодіння квартирою АДРЕСА_1, шахрайським шляхом, яка належить ОСОБА_2

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатись на об'єктивну неможливість розгляду справи і у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Передбачена законом необхідність у зупиненні розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що в іншій справі можуть бути встановлені або спростовані факти, що матимуть значення для вирішення цієї справи та які можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково, або відмови у ньому, або якщо ці справи є взаємовиключними.

Разом з тим, суд першої інстанції, постановивши ухвалу про зупинення провадження, не навів мотивів, які факти можуть бути встановлені або спростовані за наслідками розгляду справи в порядку кримінального провадження №0003726, та їх вплив на вирішення цієї справи.

Окрім того, суд першої інстанції не перевірив належним чином наявність справи на розгляді в суді, чи є спільним предмет доказування в обох справах та чи є вимоги в цих справах такими, що нерозривно пов'язані між собою, що давало б підстави встановити об'єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Крім того, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Такі ж правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року (провадження № 61-19434св18).

Згідно з роз'ясненнями п. 33 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування судом норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України (в редакції закону, що діяв до 15 грудня 2017 року) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати , що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Крім того, в п.33 зазначеної постанови вказно, що при неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, підставою для зупинення провадження у цивільній справі може бути лише наявність кримінальної справи на розгляді в суді.

Колегія суддів зазначає, що доводи апелянта, щодо відсутності кримінальної справи на розгляді в суді заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи та загальнодоступні відомості Єдиного державного реєстру судових рішень не містять інформації, щодо наявності кримінальної справи, питання в якій стосуються підстав чи заявлених у справі позовних вимог.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, на вищезазначене уваги не звернув, своє рішення щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі належним чином не мотивував, а лише констатував наявність кримінального провадження щодо заволодіння шахрайським шляхом у грудні 2017 року спірної квартири, та дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

За таких обставин, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження є помилковою, а зупинення провадження призводить до затягування розгляду справи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст.374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: