Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.,

з секретарем Юдицьким К.О.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією 03 грудня 1998 року, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належала у рівних долях ОСОБА_2 - матері позивача, ОСОБА_3 - вітчиму позивача та ОСОБА_1 - позивачу. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2 - мати позивача, після смерті якої відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 листопада 2015 року нотаріусом Десятої Київської нотаріальної контори Гладковою О.П. позивач набув у власність 1/3 частку квартир, після смерті матері, та став власником 2/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_3 - вітчим позивача, після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Позивач зареєстрований та проживає у спірній квартирі з 21 січня 1984 року, а його вітчим - ОСОБА_3 - з 24 квітня 1984 року. 18 лютого 2017 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Гаєвською О.О. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у матеріалах спадкової справи відсутнє рішення суду щодо встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до час відкриття спадщини. У зв'язку з чим просить встановити факт проживання ОСОБА_1 разом з його вітчимом ОСОБА_3 у період з 24 квітня 1984 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі.

28 березня 2018 року ухвалою суду витребувано у Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві належним чином завірену довідку про доходи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за остання п'ять років до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Крім того, 28 березня 2018 року ухвалою суду витребувано у Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська 4-В) належним чином завірені матеріали щодо реєстрації права власності ОСОБА_3 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Також, 28 березня 2018 року ухвалою суду витребувано у Десятої Київської державної нотаріальної контори (АДРЕСА_2) належним чином завірені матеріали спадкової справи № 166/2017, відкритої після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

28 вересня 2018 року протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

18 лютого 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові. Додатково пояснив, що після смерті матері продовжили проживати однією сім"єю. Разом снідали, ходили за покупками, все було спільне. З ОСОБА_3 проживали однією сім"єю з 24 квітня 1984 року, коли був зареєстрований у квартирі, по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_3 був відчимом заявника, тому проживали однією сім"єю. Вони разом снідали, ходили за покупками, прибирали у квартирі.

Свідок ОСОБА_7 дав аналогічні пояснення.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

03 грудня 1998 року Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією видано свідоцтва про право власності на житло, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належала у рівних долях ОСОБА_2 - матері позивача, ОСОБА_3 - вітчиму позивача та ОСОБА_1 - позивачу (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2 - мати позивача, після смерті якої відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 листопада 2015 року нотаріусом Десятої Київської нотаріальної контори Гладковою О.П. позивач набув у власність 1/3 частку квартири, після смерті матері, та став власником 2/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_3 - вітчим позивача (а.с.7), після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

18 лютого 2017 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Гаєвською О.О. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у матеріалах спадкової справи відсутнє рішення суду щодо встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до час відкриття спадщини (а.с.12).

Позивачем заявлено позовні вимоги про встановлення факту проживання ОСОБА_1 разом з його вітчимом ОСОБА_3 у період з 24 квітня 1984 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Представник відповідача скористалася своїм правом подачі відзиву до позову, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт проживання ОСОБА_1 разом з його вітчимом ОСОБА_3 у період з 24 квітня 1984 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року за адресою: АДРЕСА_1.

Приписами частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За статтею 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, даних у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

З урахуванням роз'яснень, які містяться в п. 21 постанови № 5 від травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Встановлені обставини свідчать, що позивач спільно проживав із ОСОБА_3 у період з 24 квітня 1984 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року за адресою: АДРЕСА_1, вони були пов'язані спільним побутом.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити повністю: встановити факт проживання ОСОБА_1 разом з його вітчимом ОСОБА_3 у період з 24 квітня 1984 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. 1264 ЦК України, п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від травня 2008 року "Про судову практику в справах про спадкування" 12, 13, 81, 89, 247, 259, 263, 264-265, 273, 315, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 разом з його вітчимом ОСОБА_3 у період з 24 квітня 1984 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28 лютого 2019 року.

Суддя Н.Є.Арапіна