У Х В А Л А

"03" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Передрій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бердар Микола Миколайович, ОСОБА_3, на дії приватного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просить суд: визнати неправомірними (незаконними) дії приватного виконавця Бердар М.М. з відкриття виконавчого провадження № 57494965 по виконанню рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.09.2018 року № 754/261/18; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.10.2018 року ВП № 57494965 по примусовому виконанню виконавчого листа від 19.09.2018 року № 754/261/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 640,00 грн судового збору.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 24.10.2018 приватним виконавцем Бердар В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57494965 по примусовому виконанню виконавчого листа від 19.09.2018 № 754/261/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 640,00 грн. судового збору. Щодо наявності вказаної постанови заявнику стало відомо 18.09.2019 при ознайомленні її представником із матеріалами виконавчого провадження ВП № 57494965 та одночасно виявлено, що зазначений виконавчий лист не містить ані реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника, ані серії та номеру паспорта боржника, що вважає порушенням вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження. Вважає, що спірною постановою, якою було прийнято виконавчий лист, було грубо порушено вимоги законодавства та права боржника.

03 жовтня 2019 року від Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердар М.М. до суду надійшло пояснення, в якому просить відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі. Обґрунтовуючи свою позицію, зазначив, що 23.10.2018 до нього надійшла заява ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження, де зазначався ідентифікацій код боржника, а також було долучено оригінал виконавчого листа № 754/261/18 від 19.09.2018 виданого Дніпровським районним судом м. Києва. Наступного дня приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням, боржнику, зокрема, за адресою зазначеною у виконавчому документі, що відповідає вимогам ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». 10.12.2018, у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Щодо відкриття виконавчого провадження за відсутності у виконавчому листі реєстраційного номеру облікової картки платника податків, посилається на положенням п.п.3,4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких у виконавчому документі зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб-платників податків). При цьому в силу положень ст. 15 Податкового кодексу України боржник ніколи не являлася і не являється платником податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 підтримав у повному обсязі вимоги скарги та просив їх задовольнити з підстав, визначених у скарзі, а також пояснив, що приватний виконавець повинен був відмовитись від виконання виконавчого листа № 754/261/18, виданого від 19.09.2018 Дніпровським районним судом м. Києва, та роз`яснити стягувачу щодо звернення до суду для приведення виконавчого листа у відповідність до вимог законодавства. Зауважив, що виконавче провадження було відкрито за іншим виконавчим листом ніж той, що був зазначений у заяві стягувача. Крім того, на час відкриття виконавчого провадження рішення суду не набрало законної сили. Направляючи боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець невірно зазначив адресу боржника, оскільки не вказав номер квартири.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бердар М.М. у судовому засіданні доводи скарги не визнав з підстав викладених у письмових поясненнях.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність нез`явившихся заінтересованих осіб.

Вислухавши пояснення представника заявника, приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить наступного.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Як убачається з матеріалів справи, 19 вересня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення суду від 16.08.2018 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, видано виконавчий лист № 754/261/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 640 грн судового збору. При зазначенні даних боржника реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія та номер паспорту у виконавчому листі відсутні.

23 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердар М.М. із заявою про відкриття виконавчого провадження, в якій просила прийняти до виконання виконавчий лист Дніпровського районного суду м. Києва № 754/261/18, що був долучений до заяви. Також у заяві було зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника.

24 жовтня 2018 року приватним виконавцем Бердар М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57494965 щодо примусового виконання вказаного виконавчого листа, яку направлено сторонам виконавчого провадження.

Убачається, що конверт на ім`я ОСОБА_1 , із направленою для виконання та відома постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.10.2018, повернувся до приватного виконавця із поміткою «за терміном зберігання».

10 грудня 2018 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 57494965, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За нормою ч. 3 ст. 431 Цивільного процесуального кодексу України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються, серед іншого, повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Відповідно до ст. 15.1 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 18 України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника за наявності можливості у державного виконавця його ідентифікувати, не може вважатися підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Така правова позиція підтверджується постановою Верховного суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати цивільного суду від 26.12.2018 у справі № 749/1181/16-ц.

Враховуючи надані суду докази, приймаючи до уваги викладені норми чинного законодавства, суд приходить висновку про правомірність дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердар М.М. при відкритті виконавчого провадження № 57494965 щодо примусового виконання виконавчого листа № 754/261/18, виданого 19.09.2018 Дніпровським районним судом м. Києва, у зв`язку з чим підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.10.2018 року ВП № 57494965 по примусовому виконанню виконавчого листа від 19.09.2018 року № 754/261/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 640,00 грн судового збору у суду відсутні.

Доводи представника заявника про те, що приватний виконавець не мав права здійснювати виконавчі дії, оскільки рішення суду не набрало законної сили не заслуговують на увагу, оскільки станом на час відкриття виконавчого провадження та його закінчення, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року у справі № 754/262/18, набрало законної сили. Лише 26 грудня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва, тобто після закінчення виконавчого провадження, відповідачу у справі, заявнику, поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Не заслуговують на увагу і посилання заявника на те, що приватним виконавцем прийнято до виконання інший виконавчий документ ніж зазначений у заяві стягувану, оскільки такі доводи спростовуться долученими заявником до скарги копією заяви стягувача та копією виконавчого листа, за яким приватний виконавець 24 жовтня 2018 року відкрив виконавче провадження. Щодо посилань заявника на взаємовідносини між стягувачем та приватним виконавцем та можливий вплив на останнього, та дані твердження є суб`єктивною думкою заявника, яка не заслуговує на увагу.

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності з позиції належності та допустимості, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бердар Микола Миколайович, ОСОБА_3, на дії приватного виконавця.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1, 4, 5, 18, 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, ст.ст. 260, 354, 431, 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бердар Микола Миколайович, ОСОБА_3, на дії приватного виконавця - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повний текс ухвали складено 07 жовтня 2019 року.

Суддя: