П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року місто Київ

справа № 757/45613/15-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/3491/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, державного підприємства "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень" про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 2013 року вона перебувала у трудових відносинах з ДП "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень", працюючи за контрактною основою на посаді директора.

Наказом Міністра юстиції України № 3431/к від 21 жовтня 2015 року ОСОБА_1 було звільнено з посади директора відповідно до п. 72 ст. 36 КЗпП України на виконання вимог Закону України "Про очищення влади".

Посилаючись на те, що звільнення проведено з порушенням Закону України "Про очищення влади", ОСОБА_1 просила суд визнати незаконним та скасувати наказ Міністра юстиції України № 3431/к від 21 жовтня 2015 року про її звільнення; зобов'язати Міністерство юстиції України поновити її на посаді; стягнути з ДП "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень" різницю в заробітку під час виконання нижче оплачуваної роботи, починаючи з 21 жовтня 2015 року; зобов'язати Міністерство юстиції України виключити її з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади".

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, ДП "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень" про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення коштів залишено без розгляду на підставі ч. 5 ст. 223 ЦПК України.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаржник зазначає, що суд неправомірно залишив позовну заяву без розгляду на підставі ч. 5 ст. 223 ЦПК України, оскільки про неможливість явки представника позивача у судове засідання, яке було призначене на 25 липня 2018 року, суд був повідомлений, а про судове засідання, в якому позовну заяву залишено без розгляду, ані позивач, ані представник повідомлені не були.

Відзиви на апеляційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представники Міністерства юстиції України - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач та її представник повторно не з'явилися в судове засідання без поважних причин, а поведінка представника спрямована на затягування розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору

Отже правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення перешкоджає розгляду справи.

У випадку неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, суд повинен відкласти розгляд справи в межах встановленого строку (п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України).

Установлено, що підставою для залишення позовної заяви ОСОБА_1без розгляду стали її, а також представника, неявки в судові засідання призначені на 25 липня 2018 року та на 23 листопада 2018 року.

Разом з тим представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було повідомлено суд про неможливість з'явитись в судове засідання, яке було призначене на 25 липня 2018 року. Про наступне судове засідання, яке призначене на 23 листопада 2018 року, ані позивач, ані її представник повідомлені належним чином не були.

За таких обставин, суд першої інстанції мав вирішити питання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неявкою позивача, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, судом допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у

справі і відповідно до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 лютого 2019 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова