Справа № 461/7438/19
Провадження № 2/461/1524/19
УХВАЛА

Іменем України

07.10.2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Громадської організації «Львівське товариство єврейської культури ім. Шолом Алейхема» (адреса: 79019, м.Львів, вул. Вугільна, 3, ) до Львівської міської ради (адреса: 79003, м.Львів, пл.Ринок, 1, ), ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівської обласної державної адміністрації(адреса: 79008, м.Львів, вул. Винниченка, 18), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного підприємства «Капіталпромбуд» (адреса: 79044, м.Львів, вул. Генерала Чупринки, 58а, ) про визнання незаконними та скасування ухвал та договорів оренди

В С Т А Н О В И В:

02.10.2019 року ГО «Львівське товариство єврейської культури ім. Шолом Алейхема» звернулася з позовом до Львівської міської ради, ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівської обласної державної адміністрації, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного підприємства «Капіталпромбуд», в якому просить визнати незаконними та скасувати:

- ухвалу Львівської міської ради №2613 від 18.07.2013 року «Про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок на АДРЕСА_2 »;

- ухвалу Львівської міської ради №3788 від 31.07.2014 року «Про погодження ОСОБА_1 місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_2 »;

- договір оренди землі №Г-1349, укладений 25.02.2015 року між Львівською міською радою та ОСОБА_1 на право користування земельною ділянкою, кадастровий №:03:001:0065, площею 0,0029 га в межах червоних ліній строком до 29.01.2020 року;

- договір оренди землі №Г-1348, укладений 25.02.2015 року між Львівською міською радою та ОСОБА_1 на право користування земельною ділянкою, кадастровий №:03:001:0064.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 проводити будівельні роботи на земельних ділянках з кадастровим № НОМЕР_2 :001:0065 та №:03:001: НОМЕР_3 та заборони ПП «Капіталпромбуд» проводити будь-які земляні, підготовчі та будівельні роботи на вказаних земельних ділянках.

Свою заяву обґрунтовує тим, що відповідачем ОСОБА_1 подано Декларацію про початок будівельних робіт на АДРЕСА_3 . Сянській АДРЕСА_4 , де підрядником визначено ПП «Капіталпромбуд». Будівельні роботи фактично розпочато у серпні 2019 року. Зазначає, що підставами позову є протиправність передачі вищевказаних земельних ділянок історико-культурного призначення для будівництва, без проведення досліджень та без зміни і встановлення цільового призначення цих земель. Вказані ухвали прийняті та договори укладені з порушенням діючого законодавства. Вважає, що на даний час існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у цій справі, оскільки незабезпечення позову призведе до того, що землі історико-культурного призначення будуть забудовані без проведення досліджень, елементи та частини об`єктів культурної спадщини, які є під землею будуть повністю зруйновані без можливості їх відновлення, а відтак повернення земельної ділянки до попереднього стану буде неможливим.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2 ст.149 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Керуючись роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у п. 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема забороною вчиняти певні дії.

При цьому, процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, судом встановлено, що предметом спору за вищевказаною позовною заявою є визнання незаконними та скасування ухвал Львівської міської ради та договорів оренди земельних ділянок.

Також встановлено, що ОСОБА_1 подано Декларацію про початок будівельних робіт щодо будівництва офісного будинку з кафе-баром на АДРЕСА_4 , із знесенням існуючої на ділянці споруди. У вказаній декларації генеральним підрядником визначено ПП «Капіталпромбуд».

Із зазначеної декларації вбачається, що будівництво нового будинку здійснюється із знесенням існуючої на ділянці споруди, тобто на вказаній земельній ділянці розташована раніше побудована споруда.

Окрім того, з Декларації на початок будівельних робіт вбачається, що остання, як і решта дозвільної документації (містобудівні умови та обстеження, проект) зареєстровані та виготовлені ще в 2016 році. Водночас позивачем не надано жодних обґрунтованих доводів, чому необхідність вжиття заходів забезпечення позову виникла саме сьогодні. Позивачем також не надано доказів фактичного проведення будівельних робіт на спірній земельній ділянці. Суд зазначає, що сама по собі Декларація про початок будівельних не свідчить про те, що на земельних ділянках з кадастровими №:03:001:0065 та №:03:001:0064 проводяться будівельні роботи з будівництва офісного будинку з кафе-баром на АДРЕСА_4 . Суду також не надано належних та допустимих доказів того, що вказані будівельні роботи проводяться саме ПП «Капіталпромбуд» та ОСОБА_1 .

Цивільний кодекс України передбачає захист, як для права власності, так і для права користування майном. Заборона особі використовувати належну на праві користування земельну ділянку за її призначенням є істотним втручанням в охоронюваний законом інститут права користування.

Так, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, дане твердження базується на припущеннях. Заявником не конкретизовано, яких саме зусиль буде змушений докласти та яких понесе витрат у разі невжиття судом заходів, про які він просить, та підстав при яких буде неможливе виконання рішення суду.

Окрім того, покликання ГО «Львівське товариство єврейської культури ім. Шолом Алейхема» про те, що незабезпечення позову призведе до того, що землі історико-культурного призначення будуть забудовані без проведення досліджень, елементи та частини об`єктів культурної спадщини, які є під землею будуть повністю зруйновані без можливості їх відновлення не заслуговують на увагу, оскільки таке спростовується вищевикладеним.

Тому суд зазначає, що заява про забезпечення позову не є співмірною із заявленими позовними вимогами.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Громадської організації «Львівське товариство єврейської культури ім. Шолом Алейхема» (адреса: 79019, м.Львів, вул. Вугільна, 3, ) до Львівської міської ради (адреса: 79003, м.Львів, пл.Ринок, 1, ), ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівської обласної державної адміністрації (адреса: 79008, м.Львів, вул. Винниченка, 18), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного підприємства «Капіталпромбуд» (адреса: 79044, м.Львів, вул. Генерала Чупринки, 58а, ) про визнання незаконними та скасування ухвал та договорів оренди.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Зубачик Н.Б.