Справа № 236/3904/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Ткачова О.М.,

при секретарі Грицай Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Донецької області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

05.11.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради Донецької області, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Лісна, буд. 2, м. Лиман, Донецька область, в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_4, померлого 17 грудня 2016 року.

Ухвалою суду від 14.01.2019 року було закрите підготовче провадження по справі і її було призначено до розгляду по суті спору на 22.02.2019 року.

22.02.2019 року позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, надала суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити.

Повноважний представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Донецької області в судове засідання не з'явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності та в якій позовні вимоги просив вирішити на розсуд суду.

Третя особа: ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву в якій підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 просить їх задовольнити та справу розглянути у його відсутності.

Судом при досліджені письмових доказів по справі встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_5Г.(а.с.11)) є онукою померлого ОСОБА_4, що підтверджується фотокопіями свідоцтв про народження позивача та її батька ОСОБА_3, де батьками зазначені - ОСОБА_4П . та ОСОБА_5 (а.с.11).

10.05.2011 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно, що буде йому належати на день його смерті, заповідав позивачу ОСОБА_1 (а.с. 14,15).

17.12.2016 року помер дід позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії І-НО №968829, виданого 17.12.2016 року ОСОБА_2 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 16).

Після смерті діда позивача у справі - ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, що склалося з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Лісна, буд. 2, м. Лиман, Донецька область.

Після смерті ОСОБА_4 єдиною спадкоємицею є позивач у справі ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 зробила заходи до вступу в спадщину згідно за заповітом, однак 14.08.2018 року державним нотаріусом ОСОБА_2 державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтвердили право власності на ім'я ОСОБА_4, тобто діда позивача (а.с. 49,50).

Ринкова вартість спірного майна складає 130134,00 гривень, що підтверджується технічною документацією та висновком про вартість майна ( а.с..22-48).

Суд, дослідивши матеріали справи, як докази вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст. 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. ч.1, 3ст.1296 ЦК України).

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Незаконність набуття права власності позивачем на майно яке є предметом спору не встановлено.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач ОСОБА_1, у звязку, з тим, що на ім'я померлого діда відсутні правовстановлюючі документи на майно позивач позбавлена можливості іншим чином отримати документ, що засвідчує її право власності на це майно, і неотримання цього документу заважає їй володіти, користуватись та розпоряджатись майном, яке нележить їй як спадок на власний розсуд, а отже її право оспорюється, і таким чином, на думку суду, повина бути визнана власником зазначеного майна, в судовому порядку, бо в судовому засіданні встановлено дійсну належність померлому ОСОБА_4 житлового будинку з господарськими побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вул. Лісна, 2, м. Лиман, Донецька область, що є предметом спору.

Таким чином право позивача ОСОБА_1, щодо визнання за нею права власності на це майно підлягає захисту, оскільки не визнання за нею права власності на зазначене майно, та не отримання відповідного документу, заважає їй володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Керуючись ст. 316, 319, 328, 392, 1216,1258, 1261 ЦК України, ст. 51, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Донецької області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН-, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_4., який помер 17.12.2016 року, на житловий будинок з господарськими побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Лісна, буд. 2 в м. Лиман Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційё1ної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя -