Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.02.2019 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Шиповича В.В.

секретаря судового засідання Євтушенко М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

30.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності від 11.10.2007, свідоцтва про право на спадщину від 14.03.2017 та договору дарування від 13.04.2017 їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідач її син. Співвласником квартири відповідач не являється, так як належну йому частку в квартирі він подарував їй. В липні 2017 року відповідач виїхала з квартири і в ній не проживає. Речі його в квартирі відсутні. Перешкод в користуванні житлом відповідачу ніхто не чинив. Реєстрація відповідача в належному їй житловому будинку обмежує її права як власника та впливає на розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, можливість оформлення пільг. А тому просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 61 в будинку № 89 по вулиці Гагаріна в місті Черкаси.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 в судове засідання надав заяву в якій просив розгляд справи провести без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримав та просив задоволити, судові витрати залишити за позивачем, підтвердив обставини викладені в позові. При цьому проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання. Причини неявки суду невідомі.

Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача ОСОБА_2 повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без повідомлення причин, у визначений судом строк відзив на позов, та докази, які б підтверджували такі заперечення суду не надав, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи.

Інформація про рух справи, заяви та клопотання сторін.

Ухвалою суду від 28.12.2018 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.

Фактичні обставини встановлені судом; зміст спірних правовідносин; докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; оцінка доказів та аргументів сторін.

На підставі Свідоцтва про право власності №33708 виданого 11.10.2007 Придніпровським райвиконкомом (а.с. 3), Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 14.03.2017 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за №346 (а.с. 4), Договору дарування частки в праві власності на квартиру посвідченого 13.04.2017 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с. 5), - ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2. Вказана інформація підтверджується Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 27.02.2019 (а.с. 25-27).

При цьому відповідач ОСОБА_2 відчужив належну йому 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 (подарував) ОСОБА_1 на підставі Договору дарування частки в праві власності на квартиру від 13.04.2017.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 26.06.1992 і по теперішній час зареєстрований за адресою АДРЕСА_3, що підтверджується відомостями Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 17.12.2018 (а.с. 6, 13). Разом з ним за вказаною адресою зареєстрована позивач ОСОБА_1

ОСОБА_5 опитування сусідів № 827 від 30.11.2018 складеного ОСОБА_6 (прож. АДРЕСА_4), ОСОБА_7 (прож. АДРЕСА_5), ОСОБА_8 (прож. АДРЕСА_6) та посвідченого головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Митниця» ОСОБА_9 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_7, за місцем своєї реєстрації не проживає з липня 2017 і по теперішній час, його речі в квартирі відсутні (а.с. 7).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

ОСОБА_5 із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 346 ЦК України, - право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

За змістом п.34 Постанови №5 від 07.02.2014 року Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», - власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члені сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування втратив свою частку у праві власності на квартиру - втратив право власності на житло, яке передбачає у тому числі право користування квартирою, відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем свої реєстрації за адресою АДРЕСА_3, вже понад рік не користується цим житлом та не сплачує за житлово-комунальні послуги, договір найму житла між власником домоволодіння та відповідачем ОСОБА_2 відсутній, що у свою чергу порушує право позивача на реалізацію нею пільг по сплаті витрат, повязаних з утриманням житла, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_5 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує клопотання представника позивача про покладення судових витрат на позивача.

На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_7) - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_7) таким, що втратив право користування житлом за адресою АДРЕСА_8.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкас. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_10