КОПІЯ
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/486/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю представників учасників справи

розглянув у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/16301/18 за апеляційною скаргою Хмельницької міської ради на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 грудня 2018 року (суддя Бондарчук В.В., повне судове рішення складено 22 грудня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_4 до Хмельницької міської ради, треті особи Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання протиправними та скасування рішень Хмельницької міської ради.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_4 зазначала, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 14.03.2014 року., який за життя самочинно побудував житловий будинок та гараж по вул. Гречка, 10/1а в м. Хмельницькому. На засіданні постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва від 03.10.2013 року ОСОБА_7 було надано дозвіл на збереження обєкта та рекомендовано управлінню архітектури та містобудування видати містобудівні умови і обмеження. Рішенням 32 сесії Хмельницької міської ради від 25.12.2013 року №35 ОСОБА_7 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) землі житлової та громадської забудови із земель міської ради, площею 891 кв.м. по вул. Гречка, 10/1 а в м. Хмельницькому. ОСОБА_7 було замовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, присвоєно земельній ділянці кадастровий номер :07:005:0115. Позивачка вказує, що після смерті ОСОБА_7 звернулася за оформленням спадкових прав та продовжила процес приватизації земельної ділянки, однак технічну документацію із землеустрою, яку подано на розгляд до комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього середовища Хмельницької міської ради щодо погодження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки по вул. Гречка, 10/1 а в м. Хмельницькому їй було повернуто. Також ОСОБА_4 зазначає, що до зазначеної комісії звернулася із заявою і ОСОБА_5, яка повідомила про наявність у неї права на будинок по вул. Гречка, 10/1 а в м. Хмельницькому. Рішенням комісії було відкладено розгляд питання щодо земельної ділянки до вирішення судом рішення щодо оформлення часток домоволодіння. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23.11.2016 року визнано право власності ОСОБА_4 на дві земельні ділянки, що належали померлому ОСОБА_7 у садівничому кооперативі «Переможець» та по вул. Сонячній, 14 в с. Шаровечка Хмельницького району. Разом з тим, листом від 14.06.2017 року ОСОБА_4 було відмовлено у передачі на розгляд сесії Хмельницької міської ради питання про затвердження технічної документації із землеустрою з посиланням на протокол №109 від 27.07.2015 року.

Позивач вказує, що рішенням Хмельницької міської ради №87 від 11.04.2018 року надано дозвіл на поділ земельної ділянки із кадастровим номером :07:005:0115, площею 891 кв.м. на дві ділянки: площею 628 кв.м. та 263 кв.м., а рішенням сесії Хмельницької міської ради №80 від 04.07.2018 року Хмельницькій міській раді погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу вказаної спірної земельної ділянки на дві. Посилаючись на те, що відповідачем не було дотримано вимог ч. 9 ст. 118 ЗК України щодо своєчасного прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність та те, що відповідач був обізнаний про судові спори щодо сформованої земельної ділянки, однак прийняв необґрунтовані рішення про поділ та погодження технічної документації із землеустрою спірної земельної ділянки, позивачка, збільшивши під час розгляду справи свої позовні вимоги, просила суд визнати протиправним та скасувати рішення 21 сесії Хмельницької міської ради №87 від 11.04.2018 року та рішення 22 сесії Хмельницької міської ради №80 від 04.07.2018 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 30 липня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи залучено Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів.

Протокольною ухвалою цього ж суду від 28 серпня 2018 року до участі у справі в якості третіх осіб залучено ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12 грудня 2018 року позов задоволено. Визнано недійсним та скасовано рішення двадцять першої сесії Хмельницької міської ради №87 від 11 квітня 2018 року, яким надано дозвіл Управлінню земельних ресурсів на поділ земельної ділянки площею 0,0891 га. з кадастровим номером :07:005:0115 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по вул. Гречка, 10/1 А в м. Хмельницькому на дві ділянки 0,0628 га та 0,0263 га.

Визнано недійсним та скасовано рішення двадцять другої сесії Хмельницької міської ради №80 від 04 липня 2018 року, яким погоджено Хмельницькій міській раді технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :07:005:0115 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по вул. Гречка, 10/1 А в м. Хмельницькому на дві ділянки 0,0628 га та 0,0263 га. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду Хмельницька міська рада оскаржила його в апеляційному порядку та вказує, що це рішення постановлено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права і підлягає до скасування. На підтвердження доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, не застосував законодавство, яке підлягало до застосування, що призвело до ухвалення незаконного і необґрунтованого рішення. Апелянт вказує, що суд помилково послався як на підставу для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23.11.2016 року, оскільки вказане рішення суду стосується набуття ОСОБА_4 права власності на інші земельні ділянки, тому не може бути підставою для задоволення позову у цій справі. Апелянт також зазначає, що суд в порушення вимог ч. 3 ст. 376 ЦК України не врахував, що рішень про передачу у власність земельної ділянки по вул. Гречка, 10/1А чи дозволів на будівництво на цій земельній ділянці будь-яких споруд чи будівель ні спадкодавцю ОСОБА_7, а ні іншим особам Хмельницька міська рада не приймала і вказана земельна ділянка перебуває у власності міської ради. Поза увагою суду залишалась також та обставина, що самочинно збудований будинок по вул. Гречка, 10/1А в м. Хмельницькому не є обєктом цивільних правовідносин, оскільки не прийнятий в експлуатацію, земельна ділянка і дозволи на його будівництво не надавались, право власності відповідно до законодавства на нього ні за ким не зареєстровано, в тому числі і за ОСОБА_7, а тому і спадкуванню він не підлягає. Апелянт вважає, що оскільки ОСОБА_7 не є власником майна, розташованого на спірній земельній ділянці та те, що ОСОБА_4 не є спадкоємцем цього майна, суд безпідставно застосував до спірних правовідносин норму права щодо завершення приватизації земельної ділянки, а саме ОСОБА_8 спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13. Посилаючись на те, що оскаржувані рішення №87 від 11.04.2018 року та №80 від 04.07.2018 року були прийняті сесіями Хмельницької міської ради як власником земельної ділянки на даний час є виконаними та такими, що вичерпали свою дію, апелянт вважає рішення суду про їх скасування необґрунтованим, просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник Хмельницької міської ради, представник Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради та представник ОСОБА_6 ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_10 заперечила проти доводів апеляційної скарги та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до суду не зявились, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва від 03 жовтня 2013 року ОСОБА_7 було надано дозвіл на збереження самовільного будівництва житлового будинку та гаража по вул. Гречка, 10/1а в м. Хмельницькому. Комісією було рекомендовано управлінню архітектури та містобудування видати містобудівні умови та обмеження. Замовнику рекомендовано звернутися до Хмельницької міської ради з проханням про збереження обєкту будівництва та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки під самовільне будівництво (т. 1 а.с. 63).

Згідно виготовленого технічного паспорту на одноквартирний житловий будинок на земельній ділянці було збудовано будинок літерою А1 площею 101,4 кв.м., прибудова площею 26,5 кв.м, 1989 року побудови та гараж площею 39 кв.м. 1993 року побудови (т. 1 а.с. 19-21).

17 жовтня 2013 року ОСОБА_7 звернувся до Хмельницької міської ради із заявою про передачу у власність у межах норм безоплатної приватизації земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

25 грудня 2013 року рішенням 32 сесії Хмельницької міської ради ОСОБА_7 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 891 кв.м. Підставою прийняття рішення був витяг з протоколу засідання постійно діючої комісії від 03 жовтня 2013 року (т. 1а.с. 62).

ОСОБА_7 було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка була погоджена Управлінням Держземагенства у Хмельницькому районі, управлінням архітектури, містобудування та земельних ресурсів Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради (т. 1 а.с. 11-30).

14 березня 2014 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії Г-БВ №229747 від 20.03.2014 року (т. 1 а.с. 64).

Після його смерті спадкоємцем за законом є ОСОБА_4, яка успадкувала усе майно.

27 липня 2015 року за зверненням ОСОБА_5 рішенням постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища було призупинено розгляд заяви ОСОБА_4 про передачу їй у власність земельної ділянки, постійно діючою комісією з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього середовища до вирішення судом щодо оформлення частки домоволодіння (т. 1 а.с. 79).

31 травня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Хмельницької міської ради із заявою про передачу їй у власність земельної ділянки площею 891 кв.м. по вул. Гречка 10/1 А в м. Хмельницькому (т. 1 а.с. 37).

14 червня 2017 року Управлінням земельних ресурсів та земельної реформи Хмельницької міської ради було надано відповідь, в якій зазначено про відсутність рішення суду щодо оформлення домоволодіння №10/1А по вул. Гречка в м. Хмельницькому, у звязку із чим технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі були повернуті ліцензійній організації ПП «Діоріт Плюс 1» (т.1 а.с. 41).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 листопада 2016 року за ОСОБА_4 було визнано право власності на дві земельних ділянки, що належали померлому ОСОБА_7 у садівничому кооперативі «Переможець» та по вул. Сонячній, 14 в с. Шаровечка Хмельницького району (т. 1 а.с. 85).

З вересня 2017 року в провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до Хмельницької міської ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки.

Комісією з питань будівництва, земельних відносин та охорони навколишнього середовища 13 лютого 2018 року розглянуто звернення ОСОБА_6 щодо поділу земельної ділянки площею 0,0891 га. по вул. Гречка, 10/1 А в м. Хмельницькому на дві ділянки площею 0,0263 га. та 0,0628 га., оскільки сусіди намагаються отримати у власність всю земельну ділянку, хоча частиною ділянки площею 0,0628 га. користується ОСОБА_6 разом із сімєю.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 червня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до Хмельницької міської ради про скасування рішення постійно діючої комісії самочинного будівництва від 03 жовтня 2013 року №13, яким ОСОБА_7 було надано дозвіл на збереження самочинного будівництва (житлового будинку та гаража) по вул. Гречка 10/1А в м. Хмельницькому відмовлено з підстав недоведеності спільного проживання та придбання за спільні кошти в період спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 89-90).

Рішенням № 87 21 сесії Хмельницької міської ради від 11 квітня 2018 року Управлінню земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів надано дозвіл на поділ земельних ділянок, а саме: земельної ділянки площею 0,0891 га. з кадастровим номером :07:005:0115 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по вул. Гречка, 10/1 А в м. Хмельницькому на дві ділянки 0,0628 га. і 0,0263 га. (т. 1 а.с.129).

Рішенням №80 22 сесії Хмельницької міської ради від 04 липня 2018 року було погоджено Хмельницькій міській раді технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок кадастровий номер :07:005:0115, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по вул. Гречка, 10/1 А в м. Хмельницькому на дві ділянки 0,0628 га та 0,0263 га. (т. 1 а.с.130-132).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з порушення прав позивача, як спадкоємця ОСОБА_7, оскільки оскаржуваними рішеннями Хмельницької міської ради про поділ земельної ділянки площею 891 кв.м. на дві окремі земельні ділянки, на кожній з яких, відповідно до технічної документації із землеустрою, розташовано по частині житлового будинку по вул. Гречка, 10/1А в м. Хмельницькому, дозвіл на збереження якого надано ОСОБА_7 (рішення постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва від 03.10.2013 року №13) унеможливлює завершення процедури безоплатного набуття у власність спадкоємцем сформованої земельної ділянки площею 891 кв.м. Тому Хмельницька міська рада, володіючи відомостями про те, що спадкоємцю ОСОБА_7 належать будівельні матеріали і обладнання, які вкладені у будівництво житлового будинку, розташованого на спірній земельній ділянці, що у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відсутнє право власності та будь які майнові права на житловий будинок і гараж по вул. Гречка, 10/1, ухиляється від надання позивачці дозволу на завершення процедури приватизації земельної ділянки та створює перешкоди прийняттям рішень про поділ сформованої земельної ділянки площею 891 кв.м.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

З огляду на положення п. «г» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (ч. 1 ст. 376 ЦК України).

В силу ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно ч. 3 ст. 376 цього Кодексу право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Статтею 1219 ЦК України визначено права та обовязки, які не входять до складу спадщини, однак права забудовника, право на завершення приватизації земельної ділянки входять до складу спадщини.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

При здійсненні спадкодавцем самочинного будівництва (ч. 1 ст. 376 ЦК) до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. У разі визнання судом права власності на самочинно зведену будівлю за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій ця будівля розміщена, до складу спадщини входить право на відшкодування витрат на будівництво (ч. 6 ст. 376 ЦК). До спадкоємців, які прийняли спадщину, у разі знесення самочинного будівництва переходить обов'язок відшкодувати вартість витрат на його знесення і приведення земельної ділянки до попереднього стану (ч. ч. 4, 7 ст. 376 ЦК).

Право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

Відповідно до ч.1 ст.79-1 Закону України «Про державний земельний кадастр» формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Згідно ч. 2 вказаної статті формування земельних ділянок здійснюється в порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Відповідно до п. б ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

В силу п. «г» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

З огляду на положення ч. 9 та ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі поділу чи об'єднання земельних ділянок.

В силу ч. ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про державний земельний кадастр» у разі поділу або об'єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається. У поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу або об'єднання земельних ділянок, здійснюється запис про такий поділ чи об'єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що рішень про передачу у власність земельної ділянки по вул. Гречка, 10/1А чи дозволів на будівництво на даній земельній ділянці будь-яких споруд чи будівель ні спадкодавцю ОСОБА_7, а ні іншим особам Хмельницька міська рада не приймала, вказана земельна ділянка на сьогоднішній день перебуває у власності Хмельницької міської ради, тому оспорюванні рішення №87 від 11.04.2018 року та №80 від 04.07.2018 року були прийняті Хмельницькою міською радою, як власником земельної ділянки, в межах чинного законодавства, колегія суддів вважає безпідставними, адже набуття права власності на земельну ділянку та перехід цього права від фізичної особи, яка померла, до інших осіб у порядку спадкування може мати місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав і внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; виготовлення технічної документації на земельну ділянку, визначення її меж в натурі (на місцевості) та погодження цих меж із суміжними землекористувачами; прийняття рішення компетентного органу про передачу земельної ділянки у власність спадкодавця; реєстрація права власності на земельну ділянку.

У відповідності до п. 3.5 листа ОСОБА_8 Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

З матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_7 розпочав процедуру приватизації земельної ділянки державної власності, проте помер та не набувши права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, внаслідок чого до складу спадщини увійшло право на завершення приватизації землі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що прийняттям Хмельницькою міською радою рішень № 87 від 11.04.2018 року та № 80 від 04.07.2018 року порушуються права позивачки на завершення приватизації земельної ділянки, яке вона набула у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, тому вказані рішення підлягають визнанню недійсними та скасуванню.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що оскаржувані рішення міської ради на час їх оскарження є виконаними та такими, що вичерпали свою дію на законність судового рішення не впливають.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі Хмельницької міської ради, були предметом розгляду суду першої інстанції та цим доводам дана належна оцінка, висновків суду вони не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони, що був наведений зокрема у запереченнях проти позову чи апеляції. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає і критерію обґрунтованості судового рішення, є достатньо вмотивованим та обґрунтованим. З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Хмельницької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 березня 2019 року.

Судді: (підпис) ОСОБА_1

(підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя А.П. Корніюк