ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року по справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, Дарницький районний відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_3, про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанов у виконавчому провадженні про стягнення аліментів, зобовязання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментам,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанов у виконавчому провадженні, зобовязання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментах.

Скарга ОСОБА_3 обґрунтована тим, що 22 лютого 2018 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального Управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, на виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму, на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення з 18.10.2012 року і до повноліття дитини, за виконавчим листом №401/11068/12 (2/199/707/13), виданим 24.01.2013 року, було відкрито виконавче провадження про примусове виконання зазначеного рішення, реєстраційний номер виконавчого провадження №55854596.

10.04.2018 року скаржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №55854596 від 22.02.2018 року, винесену державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Божком Р.І. на підставі виконавчого документа про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання їхньої дитини, разом із іншими постановами, що були винесені державним виконавцем, а саме: постанова про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України від 30.03.2018 року; постанова про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами від 30.03.2018 року; постанова про обмеження права полювання від 30.03.2018 року; постанова про тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 30.03.2018 року.

Заявник вважає дані постанови державного виконавця незаконними та вказує, що виконавчий лист про стягнення з нього аліментів, був предявлений до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, хоча він ніколи у м.Києві не проживав та не перебував, державним виконавцем незаконно було відкрите виконавче провадження ВП №51513068 та закрите на підставі заяві стягувача, однак за цей період державним виконавцем складено розрахунок заборгованості по аліментах у сумі 64 396,65 грн., виходячи із середнього заробітку по м.Києву, що також є незаконним.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, а саме: визнано неправомірними дії посадових осіб Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо складання та затвердження розрахунку заборгованості по аліментах, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з червня 2013 року по жовтень 2016 року в сумі 64 396, 65 грн., та визнано даний розрахунок неправомірним; зобовязано державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 здійснити перерахунок заборгованості по аліментах, на підставі виконавчого листа №401/11068/12 (2/199/707/13) від 24.01.2013 року. В іншій частині вимог - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_5 не зясувала інформацію: чи проживає боржник ОСОБА_1 за зазначеною представником стягувача ОСОБА_3 ОСОБА_6 у заяві про відкриття виконавчого провадження: АДРЕСА_1, та не перевірила достовірність вказаної інформації, незважаючи на те, що у виконавчому листі адреса боржника зазначена: АДРЕСА_2.

Стягувач ОСОБА_3 станом на 24.06.2016 року мала предявити виконавчий лист на виконання до відділу державної виконавчої служби за відомою їй адресою проживання (перебування боржника), однак державний виконавець, відкривши виконавче провадження, був зобовязаний вийти за вказаною адресою та пересвідчитися про відповідність вказаної інформації, оскільки зазначені стягувачем дані відрізнялася від адреси боржника, вказаної у виконавчому листі. Таким чином, у разі непроживання боржника за вказаною стягувачем у заяві адресою, державний виконавець повинен був невідкладно направити виконавчий лист для виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання боржника, яке вказане у виконавчому листі. За весь час перебування виконавчого провадження на виконанні: з 28.06.2016 по 20.10.2016 року державними виконавцями Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не проведено жодної виконавчої дії по встановленню місця проживання боржника, не складено жодного акта про вихід за вказаною адресою, повідомлення боржника за вказаною у виконавчому листі адресою, тощо, тому суд вважає визнати неправомірними дії посадових осіб Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо складання та затвердження розрахунку заборгованості по аліментах, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, за період з червня 2013 року по жовтень 2016 року в сумі 64 396, 65 грн.. При цьому, судом першої інстанції зазначено, що зупинення дії постанови державного виконавця про арешт коштів боржника до розгляду справи по суті є необґрунтованим та безпідставним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив вказану ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення його скарги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що державний виконавець зробив розрахунок заборгованості та постановив стягнути аліменти з червня 2013 року по березень 2018 року, що перевищує встановлений законом трирічний строк. Крім того, апелянт зазначає, що оскаржувані постанови державним виконавцем Божко Р.І. було винесено протиправно та передчасно. Суд першої інстанції в оскражуваній ухвалі не навів жодної мотивованої оцінки щодо відсутності підстав для задоволення вимог скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду частково скасувати, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.01.2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення з 18.10.2012 року і до повноліття дитини.

Матеріалами виконавчого провадження №1702/2 від 28.06.2016 року встановлено, що державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 24.01.2013 року на виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3С аліментів на утримання доньки.

У вказаній постанові адреса боржника зазначена: АДРЕСА_3, докази проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою матеріали виконавчого провадження не містять, у виконавчому листі №401/11068/12 (2/199/707/13), виданому Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 24.01.2013 року, адреса боржника ОСОБА_1, зазначена: АДРЕСА_4.

Державним виконавцем були здійснені запити до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України на боржника ОСОБА_3 та отримано відповіді, що особу неможливо однозначно ідентифікувати.

Постанова про відкриття провадження та будь-яка інша кореспонденція боржнику у виконавчому провадженні ОСОБА_3 за вказаною у виконавчому листі адресою не надсилалася.

Постановою Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про повернення виконавчого документу від 20.10.2016 року виконавчий лист повернуто стягувачеві за заявою її представника ОСОБА_8 від 13.10.2016 року.

За період, починаючи з 24.06.2013 року по 20.10.2016 року, виходячи із середньомісячної заробітної плати по місту Києву, для боржника ОСОБА_3 було розраховано заборгованість по аліментам на суму 64 396,65 грн..

Відповідно до норми ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції 1999 року, зі змінами станом на 14.06.2016 року, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Встановлено, що державний виконавець Дарницького районного ВДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві не зясувала інформацію: чи проживає боржник ОСОБА_3 за адресою, зазначеною стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження: АДРЕСА_1, та не перевірила достовірність вказаної інформації, незважаючи на те, що у виконавчому листі адреса боржника зазначена: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції 1999 року, що діяла на час предявлення виконавчого документа, на виконання до Дарницького районного ВДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову.

Встановлено, що всупереч даній нормі Закону, державний виконавець Дарницького районного ВДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_5 не надіслала копію постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику ОСОБА_3 за вказаною у виконавчому листі адресою.

Дійсно, встановленим є факт порушення державним виконавцем норм ЗУ Про виконавче провадження, однак вони не є підставами для визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.06.2016 року, винесеної державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_5.

Колегія суддів вважає, що висновок суду в частині відмови у задоволенні вимог скарги ОСОБА_3 щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження є цілком обґрунтованим в зв'язку з їх безпідставністю.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог скарги в частині визнання неправомірним розрахунку заборгованості по аліментам та зобов'язанні держвиконавця здійснити перерахунок заборгованості, оскільки останній постановив стягнути аліменти з червня 2013 року по березень 2018 року, що перевищує встановлений законом трирічний строк та визначив її розмір, виходячи з середньої заробітної плати по м. Києву, тоді як доказів того, що боржник проживав, саме в м. Києві, у нього не було.

Задовольняючи частково вимоги скарги в частині визнання дій дій державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні від 22 лютого 2018 року ВП №55854596 при винесенні постанов про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про обмеження права полювання; про тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про арешт коштів від 30.03.2018 року, про арешт майна від 29.03.2018 року та скасування вищезазначених постанов, - колегія суддів виходить з наступного.

Постановою Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про повернення виконавчого документу від 20.10.2016 року виконавчий лист повернуто стягувачеві за заявою її представника ОСОБА_8 від 13.10.2016 року.

21.02.2018 року стягувач ОСОБА_3 предявила виконавчий лист №401/11068/12, виданий 24.01.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального Управління юстиції у Дніпропетровській області.

22.02.2018 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального Управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Державним виконавцем Божком Р.І. були здійснені заходи щодо виявлення майна боржника ОСОБА_3 відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження та були винесені наступні постанови: про арешт майна боржника від 29.03.2018 року №55854596, направлена сторонам виконавчого провадження та належним органам для виконання листом від 29.03.2018 року №10327; про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 30.03.2018 року; про тимчасове обмеження боржника у праві полювання від 30.03.2018 року; про тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими знаряддями несмертельної дії; про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 30.03.2018 року; про арешт коштів боржника від 30.03.2018 року.

Державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального Управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 також був проведений розрахунок заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_3, що становить суму розміром 93 033,94 грн.. При складанні вказаного розрахунку державним виконавцем Божком Р.І. було взято за основу заборгованості розрахунок, складений державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_7, а саме: заборгованості по аліментах за три роки, що передували даті предявлення виконавчого листа до виконання з червня 2013 року, та по день винесення постанови про повернення виконавчого листа жовтень 2016 року, на загальну суму 64 396 гривень 65 копійок.

Пунктом 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 року №512/5 визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобовязані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч.7 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

За ч.1 ст. 28 цього Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до п.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно з ч.2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів, за яким за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови :1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у звязку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Згідно з вимогами ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відмовляючи в задоволенні вимог скарги в частині скасування постанови про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та постанови про арешт майна/коштів боржника, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_3 є фізичною особою підприємцем, який здійснює господарську діяльність, а тому наклавши арешт на кошти боржника та позбавивши його права керування транспортними засобами, державний виконавець спірними постановами фактично обмежив його діяльність та в зв'язку із цим виключив реальну можливість останнього щодо погашення заборгованості. При цьому, накладаючи арешт на все майно боржника, державний виконавець не зазначив конкретне майно, що підлягає арешту та в межах якої суми він здійснюється, оскільки арешт всього майна може бути неспівмірним із сумою боргу.

Враховуючи той факт, що сума заборгованості, яка була визначена державним виконавцем Дарницького районного ВДВС є спірною та такою, що розрахована у порушення вимог чинного законодавства, - колегія суддів вважає, що дії держвиконавця щодо винесення постанов про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 30.03.2018 року ВП №55854596; про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 30.03.2018 року №ВП 55854596; про обмеження права полювання від 30.03.2018 року ВП №55854596; про тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 30.03.2018 року ВП №55854596, про арешт коштів від 30.03.2018 року ВП №55854596, про арешт майна від 29.03.2018 року ВП №55854596, які винесені після відкриття виконавчого провадження 22.02.2018 року та самі постанови, - є передчасними та в зв'язку із цим такими, що підлягають скасуванню.

На зазначене вище суд першої інстанції уваги не звернув, у повному обсязі обставини справи не встановив, що призвело до постановлення неправомірної ухвали в частині відмови у задоволенні вимог скарги щодо визнання дій державного виконавця при винесенні оспорюваних постанов незаконними та скасування вказаних вище постанов.

В іншій частині оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована.

Таким чином, ухвала суду в частині відмови у задоволенні вимог скарги щодо визнання дій державного виконавця при винесенні оспорюваних постанов незаконними та скасування вказаних вище постанов як така, що суперечить вимогам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення вказаних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року скасувати в частині відмови у задоволенні вимог скарги щодо визнання незаконними дій державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні від 22 лютого 2018 року при винесенні постанов, а саме: про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 30.03.2018 року ВП №55854596; про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 30.03.2018 року №ВП 55854596; про обмеження права полювання від 30.03.2018 року ВП №55854596; про тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 30.03.2018 року ВП №55854596, про арешт коштів від 30.03.2018 року ВП №55854596, про арешт майна від 29.03.2018 року ВП №55854596.

Скасувати постанови державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні від 22 лютого 2018 року про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 30.03.2018 року ВП №55854596; про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 30.03.2018 року №ВП 55854596; про обмеження права полювання від 30.03.2018 року ВП №55854596; про тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 30.03.2018 року ВП №55854596, про арешт коштів від 30.03.2018 року ВП №55854596, про арешт майна від 29.03.2018 року ВП №55854596.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

ОСОБА_9