Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/446/19
Провадження №2/596/267/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2019 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Митражик Е.М.

за участю: секретаря судового засідання Кузик М.Я.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Печінки П.В.

представника третьої особи Соболя ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Гусятинської районної державної адміністрації, Орган опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визначення способу у вихованні дитини побачень десять будніх днів, чотири вихідних та один із святкових днів місяця спілкуватися з дочкою та мати можливість забирати її до себе додому, а на вихідні дні з ночівлею. Посилається на те, що з відповідачем з 2017 року фактично проживають окрема, а 02.03.2018 року шлюб між ними розірвано. ОСОБА_2 перешкоджала йому особисто виховувати дитину та безперешкодно спілкуватись з нею, тому за його зверненням розпорядженням голови райдержадміністрації № 29-од від 30.01.2018 року, було визначено порядок його участі у вихованні дитини. Оскільки зазначене розпорядження відповідачем належним чином не виконувалось, він повторно звернувся до органу опіки та піклування Гусятинської РДА і розпорядженням голови райдержадміністрації № 99-од від 05.03.2019 року, повторно визначено його участь у вихованні неповнолітньої дочки. Проте відповідач систематично, умисно перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною та участі в її вихованні, не виконуючи розпорядження голови райдержадміністрації № 99-од від 05.03.2019 року, у зв`язку з чим змушений звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просить визначити йому наступний порядок спілкування із малолітньою дочкою а саме: кожний вівторок та п`ятницю місяця протягом з 09:00 год. до 15:00 год. по місцю навчання чи проживання дитини; кожні перші і треті вихідні місяця протягом з 10:00 год. суботи до 18:00 год. наступного дня (неділі); 2-й день Різдвяних свят з 09:00 год. до 18:00 год.; другий день ОСОБА_5 свят з 09:00 год. до 18:00 год.; 03 травня з 09:00 год. до 18:00 год.; свято Зіслання ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 свята) з 09:00 год. до 18:00 год.; храмовий празник Парасковії з 09:00 год. до 18:00 год.; 19 грудня з 09:00 год. до 18:00 год.

Відповідач ОСОБА_2 , її представник адвокат Печінка П.В. позовні вимоги визнають частково. ОСОБА_2 пояснила, що дійсно кілька разів не дала дитину позивачеві, коли та хворіла та коли була слизька дорога. Не заперечує проти запропонованого позивачем порядку його побачень з донькою, окрім, ночівлі дитини вдома у позивача з підстав, наведених у відзиві. А саме, позивач мешкає у власному будинку один, без інших членів сім`ї чи родини, де регулярно, безконтрольно вживає із односельчанами спиртні напої. Має неврівноважений характер, систематично проявляє жорстокість та агресію до оточуючих, зокрема до колишньої дружини та членів її сім`ї, які не припиняє до втручання працівників поліції або органу місцевого самоврядування. 24.02.2019 року він вчинив насильницькі дії стосовно батька відповідачки, інваліда війни 3 групи Керчея ОСОБА_8 , спричинивши останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому ноги, за що ОСОБА_1 в даний час притягується до кримінальної відповідальності за ст.122 ч.1 КК України. Зазначені обставини дають всі підстави вважати, що позивач, здійснюючи батьківські права під час тривалого перебування дитини у будинку поза межами візуального контролю сторонніх осіб, може завдати шкоди фізичному й психічному здоров`ю дитини, що вплине на її подальший моральний розвиток.

Представник відповідача адвокат Печінка П.В. в судовому засіданні підтримав доводи відповідача.

Із відповіді на відзив видно, що ОСОБА_1 не згідний із викладеним у відзиві, оскільки він взагалі не вживає алкогольні напої, на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває, жодної підозри у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_9 йому не пред`являлось. Крім того, ОСОБА_2 незгоди із рішенням голови райдержадміністрації від 05.03.2019 року чи його оскарження, не виявляла.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав висновок Органу опіки та піклування Гусятинської райдержадміністрації про участь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні його малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд приходить наступного висновку.

Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст.ст. 2, 8 ЦПК України, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 8, ч. 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 15.12.2014 року Целіївською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.7).

Малолітня ОСОБА_11 проживає з матір`ю в с.Целііїв Гусятинського району, що стверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданою Васильковецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 21.03.2019 року за № 140 (а.с.24).

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02.03.2018 року шлюб між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.4).

Розпорядженням голови Гусятинської районної державної адміністрації від 05.03.2019 року №99-од відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини від 22.02.2019 року визначено участь ОСОБА_1 у вихованні його малолітньої дочки ОСОБА_4 , а саме: десять будніх днів, чотири вихідних та один із святкових днів місяця спілкуватися з дочкою та мати можливість забирати її до себе додому, а на вихідні дні з ночівлею, враховуючи інтереси дитини та попередньо узгодивши час з матір`ю дитини. Визначено таким, що втратило чинність, розпорядження голови районної державної адміністрації від 30.01.2018 року № 29-од «Про визначення участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дочки»(а.с.3, 71).

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що біля 15 раз возив позивача взяти дитину в с.Целіїв. 2 чи 3 рази мати дитини не дала по причинах, то дитини нема, то дитина хвора. 24.02.2019 року, коли вони приїхати по дитину, вийшла з будинку ОСОБА_13 та сказала, що дитини не дасть, потім вийшов її батько і почалась сварка, погрози що він поб`є їм машину, після чого вони від`їхали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що він працює вчителем в школі. 05.03.2019 року він на прохання ОСОБА_1 підвіз його своєю машиною до с. Целіїв до його дочки. Спочатку в садок, а потім додому. Він мав для неї подарунок. ОСОБА_1 побув 2-3 хв. побув з дитиною і вони поїхали додому дитини. Вийшла позивач ОСОБА_2 і ОСОБА_1 сказав їй, що хоче взяти дитину на суботу до себе додому, а вона сказала, що вона не дасть дитини, причини не пояснювала.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що являється сільським головою в с.Целіїв, Гусятинського району, Тернопільської області та до нього неодноразово звертався позивач з тим, що ОСОБА_2 не дає йому дитини, а ОСОБА_2 зверталась до нього з приводу сварок, які виникали між нею та відповідачем. Коли звертався позивач, то він(Вальчишин) завжди залагоджував конфлікти і дитину давали. Вважає, що батько тягнеться до дитини. Йому відомо, що один раз дитина була хвора.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що живе по сусідству із відповідачкою та їй відомо, що ОСОБА_17 часто приходить і йому давали дитину. Вона бачила, що вони вивозили дитину з подвір`я, разів п`ять. Літом частіше давали, а взимку не так часто вона бачила.

Як пояснила в судовому засідання відповідач, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Гусятинській РДА 22.02.2019 року вона була присутня, рішення в частині дозволу ОСОБА_1 забирати до себе додому дитину із ночівлею не оскаржувала, проте на даний час передумала та заперечує в цій частині.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, органів місцевого самоврядування, Гусятинської РДА з приводу чинення перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні та участі у вихованні неповнолітньої ОСОБА_18 .(а.с.52-58)

Із відповіді Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції № 1825/104/01-2019 від 11.03.2019 року вбачається, що протягом 2018 2019 років у Гусятинське відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області надійшло 3 звернення (№ 180 від 03.02.2018 року, № 368 від 05.03.2018 року, № 367 від 24.02.2019 року), які зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події. За вказаними зверненнями працівниками поліції проведено перевірку та прийнято рішення у визначені терміни згідно Закону України «Про звернення громадян». В ході перевірки встановлено, що у вказаних зверненнях відсутні ознаки кримінального та адміністративного правопорушення (а.с.8).

Ту обставину, що дитини не давала батькові 2-3 рази, не заперечує і сама відповідач.

Отже, в даному випадку встановлено, що ОСОБА_2 чинила перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною та у її вихованні та ухилялася від виконання рішення органу опіки та піклування Розпорядження голови РДА.

Відповідно до частин 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи сторони відповідача про те, що позивач внаслідок неврівноваженого характеру, протиправних дій стосовно неї та членів її сім`ї, зловживання алкоголем, може завдати шкоди фізичному й психічному здоров`ю дитини під час перебування з позивачем із ночівлею по місцю його проживання в с.Крогулець, не знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Із довідок поліклініки Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна районна лікарня» № 114 від 22.04.2019 року та № 95 від 22.04.2019 року ОСОБА_1 на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах КНП «Гусятинська КРЛ» не знаходиться, флюорограф №228 від 22.04.2019 року(а.с.46,47).

Не знаходять свого підтвердження і доводи відповідача про те, що позивач 24.02.2019 року вчинив насильницькі дії стосовно батька ОСОБА_2 ОСОБА_9 , оскільки як підтвердили сторони в судовому засіданні, повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, ОСОБА_1 не був, а кримінальне провадження закрито.

Цю обставину сторони в судовому засіданні визнають, що у відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 від 16.09.2019 року в с.Крогулець Гусятинського району, умови його проживання задовільні(три жилих кімнати), облаштовується внутрішня сантехніка. Для дитини створені усі умови для перебування /проживання, виділена окрема кімната, є іграшки і одяг. Є дві земельні ділянки(паї) та город 0,9 га. Взаємовідносини з дочкою Веронікою добрі, теплі. Помешкання ОСОБА_1 повністю придатне для перебування/проживання дитини.

Суд враховує висновок Органу опіки та піклування райдержадміністрації про участь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні його малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за Вих. № 1337/02-14 від 20.09.2019 року щодо доцільності визначення участі ОСОБА_1 у вихованні його малолітньої дочки ОСОБА_4 шляхом побачень, а саме, кожний четвер і п`ятницю протягом з 09 години по 15 годину по місцю навчання чи проживання дитини, кожні перші і треті вихідні дні місяця протягом з 10 години суботи по 18 годину наступної неділі, а також другий день Різдвяних свят з 09 години по 18 годину, другий день Великодніх свят з 09 години по 18 годину, 3 травня з 09 години по 18 годину, свято Зіслання Святого духа (зелені свята) з 09 години до 18 години, храмний празник Парасковії з 09 години і до 18 години, 19 грудня з 09 години до 18 години. По місцю проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно, приймає активну участь у громадському житті села, спиртними напоями не зловживає.

Частиною 1 статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі "Хант проти України" Європейським Судом з прав людини вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Тому, суд у першу чергу виходить з інтересів дитини, а не батьків, та вважає необхідним зобов`язати відповідача не чинити перешкод позивачеві в участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та визначити ОСОБА_1 наступний спосіб його участі у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_4 , шляхом систематичних побачень та з можливістю забирати додому в с.Крогулець Гусятинського району Тернопільської області: кожного вівторка та п`ятницю місяця протягом з 09:00 год. до 15:00 год. по місцю навчання чи проживання дитини; кожні перші і треті вихідні місяця протягом з 10:00 год. суботи до 18:00 год. наступного дня (неділі); 2-й день Різдвяних свят з 09:00 год. до 18:00 год.; другий день ОСОБА_5 свят з 09:00 год. до 18 :00 год.; 03 травня з 09:00 год. до 18:00 год.; свято Зіслання ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 свята) з 09:00 год. до 18:00 год.; храмовий празник Парасковії з 09:00 год. до 18:00 год.; 19 грудня з 09:00 год. до 18:00 год.

Вищевказаний порядок, на думку суду, буде максимально сприяти інтересам дитини, сприятиме її нормальному розвитку та емоційному стану а також не буде суперечити інтересам сторін.

При цьому, суд зазначає, що сторони, з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні малолітньої дитини.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 82, 89, 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.7, 141, 153, 157,159 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя с. Крогулець, Гусятинського району, Тернопільської АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , жительки с.Целіїв, Гусятинського району, Тернопільської області), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Гусятинської районної державної адміністрації (адреса 48201, селище Гусятин, провулок Героїв Майдану, 1, Гусятинського району, Тернопільської області), Орган опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області (адреса 48201, селище Гусятин, провулок Героїв Майдану, 1, Гусятинського району, Тернопільської області, код ЄДРПОУ 04058321) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити участь ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом систематичних побачень та з можливістю забирати додому в с.Крогулець Гусятинського району Тернопільської області:

- кожного вівторка та п`ятницю місяця протягом з 09:00 год. до 15:00 год. по місцю навчання чи проживання дитини;

- кожні перші і треті вихідні місяця протягом з 10:00 год. суботи до 18:00 год. наступного дня (неділі);

- 2-й день Різдвяних свят з 09:00 год. до 18:00 год.;

- другий день ОСОБА_5 свят з 09:00 год. до 18:00 год.;

- 03 травня з 09:00 год. до 18:00 год.;

- свято Зіслання ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 свята) з 09:00 год. до 18:00 год.;

- храмовий празник Парасковії з 09:00 год. до 18:00 год.;

- 19 грудня з 09:00 год. до 18:00 год.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області або безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 04 жовтня 2019 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду Е.М. Митражик