Постанова

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 397/1102/13-ц

провадження № 61-18975св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

представник відповідача - ОСОБА_7,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2016 року у складі судді Пляки С. Л. та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2017 року

у складі колегії суддів: Дуковського О. Л., Єгорової С. М., Письменного О. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, законним представником якої є ОСОБА_4 звернулися до суд з позовом до ОСОБА_6 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Позов мотивовано тим, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Олександрівською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 06 листопада 2007 року, зареєстрованих в реєстрі

за № 1300, № 1304, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить по 1/7 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданого Олександрівською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 10 квітня 2013 року, зареєстрованих в реєстрі за № 283, № 284, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є власниками по 1/7 частини вказаного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями.

ОСОБА_6 є співвласником зазначеного житлового будинку, так як їй на підставі договору дарування від 06 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за № 737, належить 4/7 частини житлового будинку.

Співвласниками не досягнуто згоди щодо користування та виділу в натурі належних їм часток із майна, що є у спільній частковій власності.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5, просили суд виділити частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області

від 30 листопада 2016 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5, задоволено. Виділено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 3/7 частки житлового будинку по АДРЕСА_1, згідно варіанту № 1 висновку будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівельної експертизи

від 30 вересня 2016 року, площею 27,0 кв. м, а саме: 1-4 житлову кімнату

8,70 кв. м, 1-5 житлову кімнату 9,10 кв. м, 1-6 житлову кімнату 9,20 кв. м;

по 1/2 частки: сарая літ. «Б», прибудови літ. «б», убиральні літ. «б1», навісу

літ. «Б2», літнього душу літ. «Д», колодязя літ. «Г», огорожі літ. «N1», хвіртки

літ. «N2», воріт літ. «N3», огорожі літ. «N4», огорожі «N5». Виділено

ОСОБА_6 4/7 частки житлового будинку за вказаною адресою, згідно варіанту № 1 висновку будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівельної експертизи від 30 вересня 2016 року, площею 47,20 кв. м, а саме: 1-1 коридор

5,6 кв. м, 1-2 коридор 4,9 кв. м, 1-3 житлову кімнату 18,3 кв. м, 1-7 житлову кімнату 10,9 кв. м, 1-8 кухню 7,5 кв. м; ганок літ. «кр», по 1/2 частки: сарая

літ. «Б», навісу літ. «Б2», убиральні літ. «б1», навісу літ. «Б2», погріба літ. «ВВ1», навісу літ. «Ж», колодязя літ. «Г», огорожі літ. «N1» хвіртки літ. «N2», воріт

літ. «N3», огорожі літ. «N4», огорожі «N5». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення районного суду мотивовано тим, щосуд погоджується із запропонованим експертом варіантом поділу житлового будинку з відповідними господарсько-побутовими будівлями, оскільки такий висновок відповідає розміру часток у спільному майні. Ураховуючи те, що позивачі позов підтримують, а відповідачка не заперечує проти виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності, тому відповідно до висновку експерта додаткової судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 720, 721, складеного 30 вересня 2016 року, виділено згідно варіанту № 1 висновку будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівельної експертизи

від 30 вересня 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 3/7 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 площею 27,0 кв. м, та виділено ОСОБА_6 4/7 частки житлового будинку за вказаною адресою, площею 47,20 кв. м.

Додатковим рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20 січня 2017 року у рішенні Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2016 року відповідачем зазначено ОСОБА_6, а саме: цивільна справа за позовом ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах

ОСОБА_5, до ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Позовні вимоги ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах

ОСОБА_5, до ОСОБА_8 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності залишено без розгляду.

Короткий зміст ухвали апеляційного суду

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилено. Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2016 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що районним судом обґрунтовано виділено згідно варіанту № 1 висновку будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівельної експертизи від 30 вересня 2016 року

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 3/7 частки житлового будинку по АДРЕСА_1, площею 27,0 кв. м, та ОСОБА_6 4/7 частки житлового будинку за вказаною адресою, площею 47,20 кв. м.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просила скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними та необґрунтованими й такими, що ухвалені з неправильним застосуванням норм чинного законодавства. Посилалась на те, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції не визначився із підставами та предметом позову та фактично ухвалив рішення не про виділ в натурі частки позивачів у спільному майні, а про розподіл в натурі всього будинку по АДРЕСА_1, виділивши в натурі чотирьом співвласникам частину будинку, яка відповідає сумі їх ідеальних часток у праві спільної часткової власності, що суперечить вимогам частини третьої статті 358 ЦК України, на яку посилаються позивачі як на обґрунтування своїх вимог. Висновки судів попередніх інстанцій не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, не є правом, що самостійно реалізується особою, яка бажає виділу, а має здійснюватись на підставі укладеного між усіма співвласниками договору. Такий висновок узгоджується з частиною першою статті 358 ЦК України, яка чітко встановлює засади здійснення права спільної часткової власності за згодою співвласників. І лише у разі виникнення між співвласниками спору справа про виділ вирішується судом.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2017 року у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5, до ОСОБА_6 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, за касаційною скаргою

ОСОБА_6 на додаткове рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20 січня 2017 року відмовлено. Відкрито касаційне провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області

від 30 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2017 року. Витребувано з Олександрівського районного суду Кіровоградської області зазначену цивільну справу.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2018 року справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5, до ОСОБА_6 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності призначено до розгляду.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Олександрівською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 06 листопада 2007 року, зареєстрованих в реєстрі за № 1300, № 1304, та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками по 1/7 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Олександрівською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 10 квітня 2013 року, зареєстрованих в реєстрі за № 283, № 284, та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є власниками 1/7 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 є власником 4/7 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1, що підтверджується копіями договору дарування частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель від 06 вересня 2013 року зареєстрованого в реєстрі за № 738 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівельної експертизи від 30 вересня 2016 року № 720, 721 ринкова (дійсна) вартість житлового будинку АДРЕСА_1 на дату проведення експертизи може дорівнювати 401 440 грн без урахування податку на додану вартість.

Технічно можливий варіант поділу в натурі 3/7 частини спірного домоволодіння у вигляді кімнат № 1-4 площею 8,7 кв. м, № 1-5 площею 9,10 кв. м, та № 1-6 площею 9,20 кв. м, за планом будинку згідно технічного паспорту наданий в дослідницькій частині та в графічному додатку № 2.

Вказаним висновком додаткової судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, складеного 30 вересня 2016 року, експертом запропоновано один варіант поділу в натурі житлового будинку АДРЕСА_1, першому співвласнику

3/7 частини, площею 27,0 кв. м, а саме: 1-4 житлову кімнату 8,70 кв. м, 1-5 житлову кімнату 9,10 кв. м, 1-6 житлову кімнату 9,20 кв. м; по 1/2 частки: сарая літ. «Б», прибудови літ. «б», убиральні літ. «б1», навісу літ. «Б2», літній душ літ. «Д», колодязя літ. «Г», огорожі літ. «N1», хвіртки літ. «N2», воріт літ. «N3», огорожі літ. «N4», огорожі «N5». Другому співвласнику 4/7 частини, площею 47,20 кв. м,

а саме: 1-1 коридора 5,6 кв. м, 1-2 коридора 4,9 кв. м, 1-3 житлову кімнату

18,3 кв. м, 1-7 житлову кімнату 10,9 кв. м, 1-8 кухню 7,5 кв. м; ганок літ. «кр», по 1/2 частки: сарая літ. «Б», навісу літ «Б2», убиральні літ. «б1», навісу літ. «Б2», погріба літ. «ВВ1», навісу літ. «Ж», колодязя літ. «Г», огорожі літ. «N1», хвіртки

літ. «N2», воріт літ. «N3», огорожі літ. «N4», огорожі «N5».

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною першою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно з частинами другою - третьою статті 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності відповідно до положення частини першої статті 364 ЦК України. Якщо виділ у натурі із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України

від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнання приміщення в ізольовані квартири.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли обґрунтованого висновку про те, що згідно варіанту № 1 висновку будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівельної експертизи від 30 вересня 2016 року є технічна можливість виділу в натурі часток житлового будинку з виділом кожній із сторін відокремленої частини будинку з самостійним виходом (квартиру) і ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 правомірно виділено 3/7 частки житлового будинку по АДРЕСА_1, площею 27,0 кв. м, та ОСОБА_6 4/7 частки житлового будинку за вказаною адресою, площею 47,20 кв. м.

Такий виділ часток дає можливість зручно користуватись ізольованим приміщенням в будинку і вирішує спір, що виник між сторонами.

Посилання касаційної скарги на те, що судами було ухвалено рішення не про виділ в натурі частки позивачів у спільному майні, а про розподіл в натурі всього будинку, виділивши в натурі чотирьом співвласникам частину будинку, яка відповідає сумі їх ідеальних часток у праві спільної часткової власності, що суперечить вимогам частини третьої статті 358 ЦК України, є безпідставними, оскільки зводяться до неправильного розуміння вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин, у зв'язку із чим вони не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

Доводи касаційної скарги висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Відповідно до частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області

від 30 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В.Синельников

С. Ф.Хопта

Ю. В.Черняк