справа № 1416/413/2012
провадження №6/489/228/19
УХВАЛА

Іменем України

08 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (далі ТОВ «Українська факторингова компанія») про видачу дублікату виконавчого документа

встановив:

У липні 2019 року ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулося до суду із заявою в якій просила видати дублікати виконавчих листів за № 2-1416/1264/2012 про стягнення з ОСОБА_1 , як солідарного боржника, на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») заборгованості по кредитному договору № 014/08-112/66885 від 03.09.2007 у розмірі 78660,17 грн. та 786,54 грн. судового збору, виданих відповідно до рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.06.2012.

Заява мотивована тим, що 16.08.2012 на виконання вказаного судового рішення видано чотири виконавчі листи за № 2/1416/1264/2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором та судових витрат. 12.04.2018 Ленінським районним судом міста Миколаєва постановлено ухвалу по справі № 2-1416/1264/12 за заявою ТОВ «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про заміну стягувача. Центральним ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області було винесено постанову № 50933934 від 19.12.2017 про повернення виконавчого документа стягувача без виконання пункту 2 частину 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 78600,17 грн. та встановлено строк на пред`явлення виконавчого листа до 19.12.2020. Виконавчий лист направлено на адресу первісного стягувача. Проте, на адресу попереднього стягувача та на адресу ТОВ «Українська факторингов компанія» оригінал виконавчого листа про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_2 не надходив.

У зв`язку із цим заявник вважає, що виконавчий лист втрачено, що є підставою для видачі його дублікату.

У судове засідання, призначене на 01.10.2019 на 08:20, учасники судового розгляду не з`явилися. Представник заявника у заяві просив провести розгляд справи за його відсутності.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частин 5, 9 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов наступного.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.06.2012 у справі № 1416/413/2012 позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь банку заборгованість за кредитним договором № 014/08-112/66885 від 03.09.2007 в загальній сумі 9844,95 доларів США або у гривневому еквіваленті 78660,17 грн. та судовий збір у розмірі 786,54 грн.

На виконання вищевказаного рішення судом 16.08.2012 видано виконавчі листи за № 2/1416/1264/2012.

Із доданих до заяви письмових доказів вбачається, що постановою Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 19.12.2017 ВП № 50933934 виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом міста Миколаєва 16.08.2012 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу у розмірі 78660,07 грн. повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Як слідує із змісту вказаної постанови, виконавчий лист повернуто стягувачу - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.04.2018 замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.06.2012 (провадження № 2/1416/1264/12) з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Українська факторингова компанія» у зв`язку з відступленням права вимоги.

Будь яких інших доказів на підтвердження втрати виконавчого листа стягувачем суду не надано.

Відповідно до вимог частини першої статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до пункту 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У заяві заявник вказав, що оригінал виконавчого листа на адресу первісного стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та адресу його правонаступника ТОВ «Українська факторингова компанія» не надходив.

Між тим, будь-яких доказів на підтвердження фактичного направлення виконавчою службою виконавчого листа на адресу стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а так само неотримання його стягувачем, заявником суду не надано. Також не надано доказів втрати виконавчого листа при передачі його від стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до заявника.

За таких обставин, враховуючи відсутність належних і допустимих доказів втрати оригіналу виконавчого листа, в суду відсутні правові підстави для задоволення заяви.

Керуючись статтею 433, пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дублікату виконавчого листа відносно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 08.10.2019.

Суддя І.В.Коваленко