ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/1135/19Головуючий у 1-й інстанції Іваницький О.Р.
Провадження № 22-ц/817/862/19 Доповідач - Ткач О.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Ходоровський М. В.,

за участі секретаря Панькевич Т.І., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Гнідого І.П., представника третьої особи органу опіки та піклування Зборівської районної державної адміністрації Громовик У.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Зборівського районного суду від 13 червня 2019 року, ухваленого суддею Іваницьким О.Р., повний текст якого складено 14 червня 2019 року у цивільній справі № 599/1135/19,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1. 03 травня 2019 року ОСОБА_3 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про скасування Розпорядження голови Зборівської районної державної адміністрації № 105-од від 22 березня 2019 року; визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнення із відповідача судових витрат.

1.2. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що перебуває в шлюбі із відповідачем ОСОБА_2

1.3. Розпорядженям голови Зборівської районної державної адміністрації № 105-од від 22 березня 2019 року визнано за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей із батьком ОСОБА_2 .

1.4. Підставою розпорядження послужило рішення Комісії з питань захисту прав дитини Зборівської районної державної адміністрації від 28.02.2019 року.

1.5. З вказаним рішенням вона непогоджується, оскільки: малолітні діти можуть бути розлучені з матір`ю лише у виключних випадках; рішення порушує права дітей на спілкування з матір`ю.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішенням Зборівського районного суду від 13 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовлено.

2.2. Рішення суду мотивовано тим, що позивачка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності стосовно невиконання нею батьківських обов`язків, неодноразово залишала малолітніх дітей без нагляду на тривалий час, чим ставила їх у небезпечне становище, тому розпорядження є законним.

2.3. Оскільки питання визначення місця проживання дітей із матір`ю вирішено в позасудовому порядку, тому відсутні підстави для постановлення судом свого рішення.

3. Короткий зміст апеляційної скарги.

3.1. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення Зборівського районного суду скасувати та постановити нове про задоволення її позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне та необ`єктивне з`ясування обставин справи.

3.2. Позивач зазначає в скарзі, що суд не дав належної оцінці тій обставині, що її права матері на спілкування та виховання дітей є порушеними і їй чиняться перешкоди у побачення із дітьми.

3.3. Суд не звернув увагу на обставину, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності постановлена судом після надання комісією свого висновку про доцільність проживання дітей з батьком, відповідно не може бути належним доказом у справі.

4. Аргументи сторін.

(А)

4.1. 09 серпня 2019 року суду апеляційної інстанції надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу.

4.2. Рішення суду першої інстанції просить залишити в силі.

4.3. Рішення органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дітей разом із ним, вважає законним та обгрунтованим, оскільки позивачка нехтує своїми материнськими обов`язками, не займається вихованням малолітніх дітей, неодноразово залишала дітей на тривалий час без нагляду. Вказані обставини підтвердив суду її брат ОСОБА_6

(Б)

4.4. Представник позивача адвокат Жеребецька І.О. в суді апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги підтримала.

(В)

4.5. Відповідач в суді апеляційної інстанції просить рішення залишити в силі.

4.6. Суду апеляційної інстанції додатково пояснив, що по характеру позивачка є конфліктною людиною з неврівноваженим характером, схильна до бродяжництва. Пройти лікування в психо-неврологічній лікарні позивачка відмовляється.

4.7. В січня 2019 року, після неодноразових конфліктів позивачки з своїми рідними, сім`я переїхала проживати в с. Богданівку Зборівського району. До кінця місяця позивачка покинула сім`ю. Інколи може навідуватись.

4.8. До часу вирішення питання про місце проживання дітей, позивачка отримувала соціальну допомогу на дітей і витрачала на свої потреби.

(Г)

4.9. Представник органу опіки та піклування в суді апеляційної інстанції заперечила доводи апеляційної скарги.

4.10. В інтересах дітей прийнято розпорядження головою райадміністрації. Комісія спостерігала за поведінкою позивачки після звернення сільського голови села Воробіївка, сусідів, матері позивачки про те, що малолітні діти залишались без нагляду. В травні місяці 2018 року був випадок, коли син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2., чуть не втопився.

4.11. Після народження позивачкою третьої дитини, коли чоловік прийшов у пологовий будинок забирати дружину та дитину додому, ОСОБА_3 зникла на дві години і її ніхто не міг знайти.

4.12. Вона, як представник органу опіки та піклування неодноразово приїзджала в село, зустрічалась з позивачкою, пропонувала допомогу, в т.ч. і проходження лікування. При розмові позивач погоджується пройти лікування, а в наступному відмовляється.

4.13. Відповідач та його батьки не заперечують проти спілкування та проживання позивачки у їхньому домі.

4.14. Їй особисто відомо про те, що мати відповідача у зв`язку із третьою вагітністю позивачки, оплачувала проведення аналізів щодо гепатиту "С", курсу необхідного лікування, придбання вітамінів.

4.15. Надаючи висновок комісія керувалась інтересами дітей, а не матері, яка не є відповідальною особою.

Позиція апеляційного суду

5. Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду першої інстанції:

5.1. Відповідно до статті 367 ЦПК України - "Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

5.2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї".

5.3. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

5.4. Судове рішення вищевказаним вимогам відповідає.

5.5. Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10,11).

5.6. Рішенням № 2 комісії з питань захисту прав дитини Зборівської районної державної адміністрації від 28 лютого 2019 року, встановлено що малолітні діти проживають з батьком в с.Богданівка, а мати ОСОБА_3 проживає окремо від дітей, вихованням дітей не займається, у зв`язку із чим вирішено визначити їх місце проживання із батьком ОСОБА_2 (а.с. 7).

5.7. Постановою Зборівського районного суду від 18 березня 2019 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 184 КпАП України за повторне неналежне виконання батьківських обов`язків, яка є чинною, хоча оскаржувалась позивачкою в апеляційному порядку (а.с. 25).

5.8. 22 березня 2019 року розпорядженням голови Зборівської районної державної адміністрації № 105-од від 22 березня 2019 року визначено місце проживання малолітніх дітей із батьком ОСОБА_2 (а.с. 8).

5.9. З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_3 є зареєстрованою та проживає на АДРЕСА_1 будинку матері ОСОБА_9 (а.с. 18 об.)

5.10. За вказаною адресою часто виникають сімейні конфлікти між позивачкою, її матір`ю та батьком, про що свідчить відповідь Зборівського відділення поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області та звукозапис пояснень в суді першої інстанції свідка ОСОБА_6 (а.с. 26, 35).

5.11. З акту обстеження матеріально - побутових умов ОСОБА_3 № 177 від 25.03.2019 року вбачається, що на даний час сім`я ОСОБА_3 знаходиться в складних життєвих обставинах (а.с. 14).

5.12. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача ОСОБА_2 від 07 червня 2019 року вбачається, що відповідач проживає із батьком та матір`ю, бере участь у веденні особистого селянського господарства. Будинок є газифікованим, у господарстві утримують домашню птицю, п`ятеро свиней та мають у користуванні земельну ділянку 1,00 га, та обробляють три земельні частки паї в кількості 9,77 га. Відповідач ОСОБА_2 доглядає за малолітніми дітьми (а.с. 27)

5.13. Із характеристики ОСОБА_2 , виданої в.о. старостою села Богданівки, вбачається, що він зарекомендував себе як вічлива, спокійна людина, яка добросовісно відноситься до своїх батьківських обов`язків (а.с. 28).

5.14. З прослуханого технічного звукозапису пояснень свідка ОСОБА_6 (рідного брата ОСОБА_3 ) в суді першої інстанції вбачається, що позивачка неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки, залишала дітей без нагляду на тривалий час, постійно конфліктувала з батьками, свекрухою та свекром у зв`язку із чим неодноразово викликалась поліція.

5.15. З долучених судом апеляційної інстанції, за погодженням з учасниками справи, медичних висновків вбачається, що позивач станом на 25.07.2019 року виявляє емоційну нестійкість, ознаки розладу адаптації схильної до афектних форм реагування ( а.с.77-79).

5.16. 10.09.2019 року позивачка народила дитину, яка є незареєстрована на день розгляду справи.

5.17. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

5.18. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

5.19. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

5.20. Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

5.21. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

5.22. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

5.23. Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. (параграф 57).

5.24. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України", заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

5.25. Аналогічний висновок висловлено Європейським судом з прав людини у справі "Мамчур проти України".

5.26. Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

5.27. При ухваленні рішення, судом першої інстанції належним чином враховано ряд попереджувальних заходів, які проводились щодо позивачки, таких як притягнення до адміністративної відповідальності впродовж 2018, 2019 років за неналежне виконання нею батьківських обов`язків; покази свідка щодо залишення дітей матір`ю на тривалий час без нагляду, сімейні конфлікти позивачки із матірю та батьком, акти обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей.

5.28. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції належним чином врахував якнайкращі інтереси дітей для забезпечення їх розвиту у спокійному та безпечному середовищі та ухвалив законне та обгрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

6.1. Відповідно до статті 375 ЦПК, - "Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права."

(1) Щодо суті апеляційної скарги

6.2. Суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та залишає її без задоволення, а рішення Зборівського районного суду від 13 червня 2019 року - без змін.

(2).Щодо розподілу судових витрат.

6.3. Згідно до статті 382 ЦПК в резолютивній частині постанови, суд апеляційної інстанції повинен зазначити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

6.4. Враховуючи те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати, які понесені з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покладаються на позивача в межах суми нею понесеної.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 374, 375,381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 13 червня 2019 року- залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах сум ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2019 року.

Головуюча: Ткач О.І.

Судді: Ходоровський М.В.

Бершадська Г.В.