Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1, поданим представником ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2018 ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1, а саме: адмінприміщення з майстернею літ. З приміщення 1-1а площею 11,0 кв.м., 1-2 площею 96,1 кв.м., 1-11 площею 17,7 кв.м.,1-2 площею 56,0 кв.м., 2-1 а площею 11,0 кв.м., 2-7 площею 14,2 кв.м., 2-8 площею 34,4 кв.м., 2-9 площею 9,6 кв.м., 2-10 площею 24,1 кв.м., 2-11 площею 13,9 кв.м. та склад літ И приміщення 1-6 площею 14,9 кв.м., 1-7 площею 16,9 кв.м.,1-8 площею 31,5 кв.м., 1-9 площею 67,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул. Промислова, 4-А, що накладений на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 20.03.2015 року про арешт майна боржника та заборони його відчуження.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на виконанні у Корольовському відділі ДВС Житомирського МУЮ перебувало виконавче провадження № 43833452, що відкрите на підставі виконавчого напису № 2003 від 22.05.2014 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Житомирській області ОСОБА_5 від 20.03.2015 року накладено арешт на нерухоме майно, що належить позивачу ОСОБА_1 14.05.2015 року відповідачем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п.6 ч.1 ст.47 Закону України Про виконавче провадження. Не погоджуючись з вищезазначеним виконавчим написом, позивачем подано до суду позовну заяву про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 № 2003 від 22.05.2014 року таким, що не підлягає виконанню. Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 28.08.2018 у справі №296/9444/17 залишено без змін рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 10.05.2018 року, яким задоволено позов ОСОБА_1 та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 № 2003 від 22.05.2014 року. 03.10.2018 року позивач звернулася до відповідача з заявою зняти арешт з майна, у звязку з завершенням виконавчого провадження №43833452. Листом від 22.10.2018 року позивача повідомлено, що підстави для зняття арешту відсутні. Оскільки відкритих виконавчих проваджень щодо позивача не існує, наявність

обтяження майна позбавляє позивача в повному обсязі реалізувати право власності, тому звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 31.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.22).

19.11.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти позовних вимог та зазначив, що на виконанні у відділі виконання рішень УДВС ГТУЮ перебувало виконавче провадження №43833452. При примусовому виконанні виконавчого провадження арештовано нерухоме майно боржника (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №43833452 від 20.03.2015 року). 14.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.6 ст.47 Закону України Про виконавче провадження. Статтею 59 Закону України Про виконавче провадження передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. У звязку з вищевикладеним у державного виконавця відсутні законні підстави для зняття арешту з майна боржника. (а.с.26-28).

10.12.2018 року у судовому засіданні протокольною ухвалою до участі в справі в якості співвідповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна (а.с.44-45).

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просив розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав повністю просив задовольнити (а.с.68). Під час розгляду справи позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача - відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.53,55).

Представник співвідповідача - ТОВ ОТП Факторинг Україна у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином (а.с.51).

Суд, повно та всебічно зясувавши обставини у справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у Корольовському відділі державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 43833452, що відкрито на підставі виконавчого напису №2003 від 22.05.2014 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 (а.с. 7-8).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області ОСОБА_5 від 20.03.2015 року накладено арешт на нерухоме майно, що належить позивачу ОСОБА_1, а саме: адмінприміщення з майстернею літ. З приміщення 1-1а площею 11,0 кв.м., 1-2 площею 96,1 кв.м., 1-11 площею 17,7 кв.м.,1-2 площею 56,0 кв.м., 2-1 а площею 11,0 кв.м., 2-7 площею 14,2 кв.м., 2-8 площею 34,4 кв.м., 2-9 площею 9,6 кв.м., 2-10 площею 24,1 кв.м., 2-11 площею 13,9 кв.м. та склад літ И приміщення 1-6 площею 14,9 кв.м., 1-7 площею 16,9 кв.м.,1-8 площею 31,5 кв.м., 1-9 площею 67,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул. Промислова,4-А (а.с.9).

14.05.2015 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області ОСОБА_5 виконавчий документ, а саме, виконавчий напис № 2003 виданий 22.05.2014 року, повернуто на підставі п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.10).

10.05.2018 року рішенням Корольовського районного суду м.Житомира позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 22 травня 2014 року за № 2003 таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що виконавчий напис вчинено нотаріусом поза межами строку, передбаченого Законом України Про нотаріат (а.с.11-12).

Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 28.08.2018 року апеляційну скаргу ТОВ ОТП Факторинг Україна залишено без задоволення. Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 10.05.2018 залишено без змін (а.с.13-16).

03.10.2018 року ОСОБА_1 звернулася до відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області із заявою про зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1, що

накладений на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 20.03.2015 року про арешт майна боржника та заборони його відчуження (а.с.17)

Листом 3.2/7373/13800 від 22.10.2018 року позивача повідомлено про відсутність законних підстав для зняття арешту та інформовано про необхідність звернення до суду (а.с.18).

В свою чергу, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За умовами ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У постанові від 14 травня 2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві не вирішено питання про зняття арешту з майна ОСОБА_1, а наразі вирішити таке питання орган виконавчої служби не має можливості через знищення виконавчого провадження (а.с.55,58-60).

Водночас, як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує.

Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Крім того, як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Таким чином, аналізуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки зареєстроване 20.03.2015 року за № 9122814 обтяження майна позивача втратило свою чинність у звязку із визнанням виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 22.05.2014 року за №2003 таким, що не підлягає виконанню, а тому обтяження майна позивача у вигляді накладеного на нього арешту за відсутності правових підстав для цього станом на час звернення з позовом до суду, порушують права позивача, як власника та перешкоджають вільному та повноцінному здійсненню нею права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна в дохід державного бюджету по 374 грн. 30 коп. судового збору з кожного.

Керуючись ст.12, 13, 76-81,141, 263-265, 274, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1, а саме: адмінприміщення з майстернею літ. З приміщення 1-1а площею 11,0 кв.м., 1-2 площею 96,1 кв.м., 1-11 площею 17,7 кв.м.,1-2 площею 56,0 кв.м., 2-1 а площею 11,0 кв.м., 2-7 площею 14,2 кв.м., 2-8 площею 34,4 кв.м., 2-9 площею 9,6 кв.м., 2-10 площею 24,1 кв.м., 2-11 площею 13,9 кв.м. та склад літ И приміщення 1-6 площею 14,9 кв.м., 1-7 площею 16,9 кв.м.,1-8 площею 31,5 кв.м., 1-9 площею 67,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул. Промислова,4-А, що накладений на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 20.03.2015 року про арешт майна боржника та заборони його відчуження.

Стягнути з ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна в дохід державного бюджету по 374 грн. 30 коп судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1,

зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

Відділ примусового виконання рішень

управління державної виконавчої служби

Головного територіального управління

юстиції у Житомирській області

місцезнаходження за адресою:

м.Житомир, майдан Соборний,1

Співвідповідач:

ТОВ ОТП Факторинг Україна

місцезнаходження:

м.Київ, вул. Фізкультурна,28 Д

Повний текст рішення складений 25.02.2019 року.

Cуддя О. С. Рожкова