Справа № 220/388/19
Провадження № 2-з/220/3/19
У Х В А Л А

Іменем України

01.03.2019 смт Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Яненко Г.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2019 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить накласти арешт на майно належне ОСОБА_2.

Згідно заяви ОСОБА_1 зазначив, що передав ОСОБА_2 та його сину грошові кошти в рахунок купівлі квартири, яка належить ОСОБА_2, в підтвердження чого надав копії розписок про отримання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошей за продаж квартири у м. Одеса вартістю 460384,00 грн.

Про те, згідно заяви, в порушення домовленості, ОСОБА_2 продав вказану квартиру іншій особі, що на думку заявника є підставою для арешту майна ОСОБА_2, як заходу для забезпечення позову про повернення грошових коштів, з яким ОСОБА_1 планує в майбутньому звернутися до суду.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, вважає її такою, яка підлягає поверненню заявникові, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Проте відповідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За вимогами п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити серед іншого - предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову та захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Так, заявником зазначено, що предметом його майбутнього позову буде аванс сплачений ним ОСОБА_2, тобто стягнення грошових коштів, в той час як арешт просить накласти на нерухоме майно ОСОБА_2, яке не є предметом спору. Відсутнє також і посилання заявника на те, яким чином не застосування заходів забезпечення позову перешкоджатиме, чи зробить неможливим виконання судового рішення, в разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові.

Також поверненню підлягає сума сплаченого заявником судового збору в разі заявлення ним відповідного клопотання.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 260, 261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі у 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Г.М. Яненко