Справа 237/3986/18
Номер провадження 2/237/203/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.19 року м. Курахове Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сенаторова В.А.,

при секретарі Лахно Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Курахове Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітьої дитини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання ОСОБА_3, 20.03.20113 року народження, у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 22.08.2018 року і до повноліття дитини. Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Сторони по справі зареєстрували шлюб 20.05.2011 року, є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дитина знаходяться на утриманні позивача. Домовленості про добровільну виплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. На теперішній час позивач відчуває матеріальні труднощі, відповідач на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, отже, на думку позивача, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач просить в судовому порядку встановити відповідачу обовязок сплати аліментів на утримання доньки.

Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду свої заперечення проти стягнення з нього витрат на послуги адвоката та аліменти у розмірі 2000,00 гривень, просив суд стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 гривень (а.с. 16), в подальшому надав заяви про розгляд справи у його відсутність та наполягав на позовних вимогах позивача (а.с. 17, 25, 27).

Всебічно, об'єктивно, повно, безсторонньо та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі письмові докази та пояснення учасників провадження, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний їхній зв'язок у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, що сторони 20.05.2011 року зареєстрували шлюб, про що виконкомом Максимільянівської сільської ради Марїнського району Донецької області зроблено відповідний актовий запис № 6, відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 236489 (а.с.6).

Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-НО № 261383, виданого 01 квітня 2013 року, 20.03.2013 року народилася ОСОБА_3, про що Максимільянівської сільської ради Марїнського району Донецької області зроблено відповідний актовий запис № 6. (а.с.5).

На момент розгляду справи дитина проживає разом з матірю - позивачем у справі, що не заперечувалося відповідачем.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Приписами ч. 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є людиною молодого та працездатного віку, мешкає окремо від позивача та доньки, документів про те, що відповідач має постійний дохід (заробітну плату), суду не надано, зазначив, що на даний час не працює.

Між тим, відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні обов'язки до дитини, в т.ч. і обов'язку її утримання.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є людиною працездатного віку, здоровий за станом здоров'я, інших утриманців, крім їх спільної дитини, у нього не має, не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він не заробляє достатніх коштів на утримання дитини, оскільки сторони мають рівний обов'язок по утриманню доньки.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2 000,00 грн. щомісяця. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дитини, а також чинному законодавству.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 22.08.2018 року, і до повноліття дитини.

В свою чергу, сторони не позбавлені права звернутись до суду з позовом про зміну (збільшення/зменшення) розміру аліментів.

Так, відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 500 грн., що підтверджується квитанцією, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.1).

Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову понесені судові витрати покладаються на відповідача.

Також з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 704,80 грн. (за ставкою, що діяла на час звернення позивача до суду).

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст.7,141,180,182-184,191 Сімейного кодексу України, ст.ст.12,82, 131, 141,223, 247, 280, 259,263-265, 430 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітьої дитини, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 22.08.2018 року і до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. (cімсот чотири грн. 80 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, понесені нею витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 500,00 грн. (пятсот гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Марїнський районний суд Донецької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Сенаторов

Дата документу 15.02.2019