Справа № 159/483/17 Головуючий у 1 інстанції: Панасюк С. Л.
Провадження № 22-ц/802/808/19 Категорія: 18 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар судового засідання Вергун Т.С.

за участю: представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній праві за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання односторонніх правочинів недійсними за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання односторонніх правочинів недійсними.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2017 року забезпечено позов у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними. Заборонено приватному нотаріусу Ковельського міського нотаріального округу Кушнерук А.Ю. видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04.04.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Дудою Л.В., зареєстрованим в реєстрі за № 580 та свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 - ОСОБА_2 , до набрання рішенням у цивільній справі законної сили.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2019 року в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання односторонніх правочинів недійсними відмовлено повністю.

Рішення суду набрало законної сили.

21 травня 2019 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до Ковельського міськрайонного суду Волинської області заяву про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті судом першої інстанції згідно ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.02.2017 року. Заяву мотивує тим, що відпала необхідність забезпечення позову, оскільки в даній цивільній справі ухвалено рішення про відмову в позові, однак при цьому судом не вирішено питання про скасування вжитих заходів забезпечення позову.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2019 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову у виді заборони приватному нотаріусу Ковельського міського нотаріального округу ОСОБА_5 видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04.04.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Дудою Людмилою Віталіївною, зареєстрованим в реєстрі за № 580 та свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_2 , вжиті на підставі ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2017 року.

Позивач ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції. Вважає її незаконною. Зазначає, що суд, прийнявши заяву про скасування заходів забезпечення позову, порушив норми процесуального права. Заява не містить переліку документів, що додаються до неї, підписана представником відповідача, повноваження якого закінчились.

Судом встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2019 року в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання односторонніх правочинів недійсними відмовлено повністю. Рішення суду набрало законної сили.

Частинами 1 та 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом вищенаведених норм закону, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 9 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Встановлено, що в задоволенні позову ОСОБА_4 в даній цивільній справі відмовлено і рішення суду набрало законної сили. У судовому рішенні про відмову у задоволенні позову не було зазначено про скасування заходів забезпечення позову. Наявність заборони нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не дає можливості спадкоємцю ОСОБА_2 належним чином оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_6 .

Суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що подальше збереження заходів забезпечення позову є недоцільним і не відповідає нормам процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про відсутніть у представника відповідача ОСОБА_3 повноважень на підписання заяви про скасування заходів забезпечення позову є необгрунтованими, оскільки на час подання позову у даній справі в лютому 2017 року достатньо було подання від представника на підтвердження повноважень договору про надання правової допомоги. Вказаний договір про надання адвокатських послуг від 10.06.2016 року міститься в матеріалах цивільної справи (а.с. 72, 73), обмежень на здійснення процесуальних дій вказаний договір не містить і відповідно до до п. 6.1 діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по даному договору. Таким чином, представник відповідача ОСОБА_3 мав повноваження на подання заяви про скасування заходів забезпечення позову. Подана заява відповідає загальним вимогам до форми та змісту заяви, які передбачені ст. 183 ЦПК України. Не зазначення переліку документів, що додані до неї, зокрема копії цієї заяви, є формальним порушенням, яке не впливає на правильність оформлення заяви і прийняття відповідного рішення по її розгляду, оскільки ці копії не є такими, що стосуються саме суті змісту питання, яке мав розглянути суд.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та змісту апеляційної скарги копія заяви про скасування заходів забезпечення позову була надіслана судом учасникам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: