ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2329/19
Провадження № 2/362/1805/19
У Х В А Л А

07.10.2019 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 351 кв. м., житловою площею: 239,9 кв.м. (реєстраційний номер майна: 24271715), який зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.2010 спільним частковим майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнати земельну ділянку № НОМЕР_1 кадастровий номер :07:013:0203 площею 0,1000 га, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.2010 спільним частковим майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 ідеальних частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 351 кв. м., житловою площею: 239,9 кв.м. (реєстраційний номер майна: 24271715), який зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.2010, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровської області Гупало К.В. та зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 252; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 ідеальних частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 351 кв. м., житловою площею: 239,9 кв.м. (реєстраційний номер майна: 24271715), який зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.2010, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровської області Гупало К.В. та зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 252; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки № НОМЕР_1 кадастровий номер :07:013:0203 площею 0,1000 га, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.2010, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровської області Гупало К.В. та зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 256; визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину земельної ділянки № НОМЕР_1 кадастровий номер :07:013:0203 площею 0,1000 та, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.2010, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровської області Гупало К.В. та зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 256 та стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на сплату судового збору.

Перевіривши позовну заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175-177 Цивільного процесуального кодексу України.

Положеннями п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

За аналізом наведених правових норм, суддя вказує на те, що зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно з визначеною у них дійсною вартістю майна, а також дійсна вартість майна може підтверджуватись висновком суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», - у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Як вбачається, позивачем зазначено ціну позову та позовна заява з доданими до неї документами не містить відомостей про дійсну вартість майна на час пред`явлення позову, а тому позивачці слід обґрунтувати ціну позову.

Згідно ч. 4ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 2 п.1 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 , підлягає залишенню без руху, оскільки позивачу необхідно обґрунтувати ціну позову та сплатити судовий збір.

При цьому, звертаю увагу, що звертаючись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, позивачем не надано суду належних доказів неможливості сплати судового збору одночасно з подачею позову до суду.

Недоліки позовної заяви підлягають усуненню шляхом подання до суду позовної заяви у новій редакції, з урахуванням викладених вимог до неї, у тій кількості її примірників та додатків, скільки осіб заявлено відповідачами та/або третіми особами у справі.

У відповідності до частини першої ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини третьої ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 136, 174-177, 184, 185, 352-355 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко