Постанова

Іменем України

03 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 405/137/19

провадження № 61-10659св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є.В. (судді-доповідача), Зайцева А. Ю., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічне акціонерне товариство «Омега Банк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 січня 2019 року у складі судді Шевченко І. М. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 24 квітня 2019 року у складі суддів Карпенка О. Л., Голованя А. М., Мурашка С. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі -ТОВ «Кредитні ініціативи»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»(далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс»), Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» (далі - ПАТ «Омега Банк») про визнання відсутності прав іпотекодержателя, визнання недійсним договорів про передачу прав за іпотечними договорами та скасування записів.

У січні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення цього позову в якій просив заборонити органам та суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно:

1. комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

2. нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

3. нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_3;

4. нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_4;

5. нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_5;

6. вбудовано-прибудоване нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_6;

7. земельна ділянка кадастровий номер :32:216:0007 за адресою: АДРЕСА_7;

8. земельна ділянка кадастровий номер :38:317:0008 за адресою: АДРЕСА_8.

В обґрунтування заяви зазначав, що договори іпотеки містять умови, згідно з якими іпотекодержатель може реалізувати предмети іпотеки в позасудовому порядку і відповідачі повідомляли його про наявність у них намірів на реалізацію такої можливості. Однак між сторонами існує спір щодо наявності у відповідачів прав іпотекодержателя. Не маючи прав кредитора, особи, з числа відповідачів, можуть вчинити дії направлені на порушення майновий прав позивача та протиправно заволодіти майном.

З метою забезпечення ефективного поновлення порушених прав ОСОБА_4, оскільки невжиття таких заходів унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення у майбутньому позову та призведе до реального порушення прав позивача і його майнового поручителя - ТОВ «Єлесеївський», просив заяву задовольнити.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 січня 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Заборонено органам та суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно:

- комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3;

- нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4;

- нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5;

- вбудовано-прибудоване нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6;

- земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6, кадастровий номер :32:216:0007;

- земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8, кадастровий номер :38:317:0008.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 24 квітня 2019 року ухвалу суду першої інстанції в частині заборони органам та суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, а саме - нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, скасовано і в задоволенні вимог ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо цього об'єкта, який належить на праві власності ТОВ «Єлисеївський», відмовлено.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може привести до втрати майна позивачем в позасудовому порядку та без відповідного погашення забезпечених зобов'язань перед його кредитором, а отже приведе до формального характеру можливого рішення суду і зробити недосяжною кінцеву мету правосуддя - захист інтересів громадян і реальне поновлення їхніх порушених прав.

При цьому апеляційний суд врахував, що, наклавши заборону на вчинення реєстраційних дій щодо об'єкта нерухомого майна, що належить ТОВ «Єлисеївський», місцевий суд вирішив питання про його права, хоча він не був залучений до участі у справі, у зв'язку із чим скасував ухвалу суду першої інстанції в цій частині.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У травні 2019 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» подало до Верховного Суду, касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення вимог заяви, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Касаційна скарга обґрунтовувалась порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заявник зазначає, що подана відповідачем заява про забезпечення позову є необґрунтованою, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову. Суди, задовольняючи в частині заяву про забезпечення позову, не навели достатніх підстав для вжиття цих заходів, не пересвідчилися, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Доводи інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу представник ОСОБА_4 зазначає, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені. Просив в задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржені судові рішення залишити без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи.

20 червня 2019 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду у складі колегії суддів Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Курило В. П.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У січні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «ФК «Вектор Плюс», ПАТ «Омега Банк» про визнання відсутності прав іпотекодержателя, визнання недійсним договорів про передачу прав за іпотечними договорами та скасування записів.

У січні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення цього позову в якій просив заборонити органам та суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, перелік якого додав.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_4 зазначав, що він заперечує дійсність оспорюваних ним договорів відступлення прав за іпотечними договорами, а також належність ТОВ «ФК «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» прав іпотекодержателя за договорами іпотеки, які укладені між АКТ «ТАС-Комерцбанк» і ОСОБА_4 та між АКБ «ТАС-Комерцбанк» і ТОВ «Єлесеївський».

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Установлено, що позивач пред'явив позов про визнання недійсним правочину та усунення невизначеності щодо прав іпотекодержателя, а також на захист прав на іпотечне майна.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суди попередніх інстанцій перевірили доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з`ясували співмірність виду забезпечення позову, який він просив застосувати, змісту вимог та дійшли обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання можливого рішення про задоволення позовних вимог.

Аргументи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Таким чином, забезпечення позову шляхом заборони органам та суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на спірне нерухоме майно є обґрунтованим, достатнім та співмірним видом забезпечення позову у цій справі.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов'язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Верховний Суд встановив, що оскаржені судові рішення судів першої інстанції у нескасованій частині та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального права та процесуального права, а доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані ухвалу місцевого суду у нескасованій апеляційним судом частині та постанову суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 січня 2019 року у нескасованій апеляційним судом частині та постанову Кропивницького апеляційного суду від 24 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

В. П. Курило