Справа № 219/2283/19
Провадження №2-н/219/287/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 р. м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П., розглянувши заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівкатепломережа» (експлуатаційно-ремонтний тепловий район м. Часів Яр) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1, ОСОБА_1 Михайловича, -

ВСТАНОВИВ :

04.03.2019 року заявник ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2 суми боргу за комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2013 року по 01.02.2019 року у розмірі 12 909 грн. 07 коп., інфляційних збитків у розмірі 4 050 грн. 56 коп., 3 % річних у розмірі 779 грн. 08 коп., а також судового збору у розмірі 192 грн. 10 коп.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за період за межами позовної давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, останній буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд з такою вимогою.

При таких обставинах, суддя вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити, розяснивши заявнику його право на звернення з вказаними у заяві вимогами в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, ст. ст. 164-166 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 267 ЦК України, суддя,-

УХВАЛИВ :

Відмовити Обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівкатепломережа» (експлуатаційно-ремонтний тепловий район м. Часів Яр) у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1, ОСОБА_1 Михайловича.

Роз`яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з цими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ст. 164 ч. 2 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження, сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Харченко