Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2019 р. Справа153/1050/19

Провадження2/153/288/19-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Ямпільський районний відділ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Ямпільський районний відділ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, про зняття арешту. Зазначили, що вони є власниками житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , по одній другій частині кожний відповідно до свідоцтва серія НОМЕР_1 , виданого 11.06.2011 державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори. Вказаний будинок вони отримали в рахунок погашення боргу через ДВС Ямпільського РУЮ. Раніше будинок належав ОСОБА_4 , який помер в 2015 році, і в будинку була зареєстрована його дружина - ОСОБА_3 . Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 05.12.2018 ОСОБА_3 визнано такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 . Позивачі вказали, що 15.07.2019 під час оформлення у нотаріуса документів на продаж вказаного будинку, вони дізналися, що відповідно до постанови відділу ДВС Ямпільського району Вінницької області, серія ВП №49954904 від 28.01.2016, на нього накладено арешт. Особою, майно/права якої обтяжуються, є відповідач ОСОБА_3 , яка є боржником по виконавчих провадженнях у відділі ДВС Ямпільського району Вінницької області. Позивачі зазначили, що будь-яких боргових зобов`язань у них немає, вони не є боржниками по виконавчих провадженнях, власниками будинку стали ще 11.06.2011 року. Вважаючи свої права порушеними, з метою захисту свого майнового права та інтересів позивачі звернулися до суду з вказаним позовом. Просять суд зняти арешт з належного їм на праві спільної часткової власності, по одній другій частині кожний, житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , накладений постановою, серія НОМЕР_2 , виданої 28.01.2016 відділом ДВС Ямпільського району Вінницької області та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження: 13137677 від 05.02.2016 про арешт житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, вх.№7140 від 09.10.2019, про розгляд справи в його відсутність. Позов підтримує та просить його задоволити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, вх.№7141 від 09.10.2019, про розгляд справи в її відсутність. Позов підтримує та просить його задоволити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Ямпільський районний відділ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, Мушик Т.В. в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, вх.№6522 від 12.09.2019, в якій просила справу розглянути у її відсутність. Вирішення питання по позову покласти на розгляд суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України - днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та не з`явився в судове засідання, не повідомив суд про причини своєї неявки, тому вважаю за можливе провести судове засідання за відсутності відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви, клопотання: заява позивача про усунення недоліків; заяви позивачів про проведення підготовчого засідання без їхньої участі, заяви позивачів та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, про розгляд справи без їхньої участі.

Інші процесуальні дії у справі: залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення недоліків; відкриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, про що постановлено ухвали окремими документами.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Із копії свідоцтва, виданого 11 червня 2011 року державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори, встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві власності майно в рівних частках кожному, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, та розташоване по АДРЕСА_1 і яке раніше належало ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 від 16.06.2009. Реєстраційний номер нерухомого майна 29261734 (а.с.7).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №40892538 від 20.07.2015 встановлено, що житловий будинок із надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності, по одній другій, зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Номер запису про право власності 10473633 (а.с.8).

Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 05.12.2018, справа 153/1045/18, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 (а.с.9-11).

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №173842417 від 15.07.2019 встановлено, що на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі постанови серія ВП №49954904, виданої 28.01.2016 відділом ДВС Ямпільського району Вінницької області. Особою, майно/права якої обтяжуються, є ОСОБА_3 (а.с.12).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України.

Оцінюючи усі докази у їх сукупності суд вважає обґрунтованими обставини, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , по одній другій частині кожний відповідно до свідоцтва серія НОМЕР_1 , виданого 11.06.2011 державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори. Вказаний будинок вони отримали в рахунок погашення боргу через ДВС Ямпільського РУЮ. У будинку була ОСОБА_3 , яка відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 05.12.2018 визнана такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 . Відповідно до постанови відділу ДВС Ямпільського району Вінницької області, серія ВП №49954904 від 28.01.2016, на будинок накладено арешт. Особою, майно/права якої обтяжуються, є відповідач ОСОБА_3 , яка є боржником по виконавчих провадженнях у відділі ДВС Ямпільського району Вінницької області.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають до часткового задоволення, оскільки існування арешту та заборони на відчуження майна порушує конституційні права позивачів, як власників майна, і має підстави для задоволення часткового задоволення позову в частині зняття арешту з майна.

Суд не має підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження: 13137677 від 05.02.2016 про арешт житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , оскільки це питання має вирішуватись органом (посадовою особою), який уповноважений вносити (вилучати) записи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до п.1.5 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 р. N 31/5 Реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та його регіональні філії. Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, судів, слідчих органів та інших осіб, визначених цим Положенням; уносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон. Реєстратори також уносять та вилучають до (з) Реєстру заборон відомості про тимчасові застереження щодо нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, суд має підстави відмовити у цій частині позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивачів задоволені частково, судові витрати, понесені позивачами і документально підтверджені, за правилами ст.141 ч.1 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: у сумі по 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок судового збору кожному із позивачів.

З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 321 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 279 ЦПК України і на підставі, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 321, 391 ЦК України, ст.ст.6, 59, 60 ЗУ "Про виконавче провадження", суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Зняти арешт з належного ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, по 1/2 частині, житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , накладений постановою, серія ВП №49954904, виданої 28 січня 2016 року Відділом державної виконавчої служби Ямпільського району Вінницької області.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок судового збору.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий М.М. Дзерин