РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області у складі

головуючого суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача адвоката ОСОБА_3,

представника відповідача адвоката ОСОБА_4,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати ОСОБА_6 таким, що втратив право на користування квартирою № 48 у будинку 28 по вул. Київській м. Рівне та стягнути з ОСОБА_6 на її користь сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Позовна заява мотивована тим, що їй відповідно до свідоцтва виданого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу від 27.06.2018 зареєстрованого в реєстрі за № 338, на праві приватної власності належить квартира в м. Рівне, вул. Київська, 28/48.

Відповідно до довідки Управління забезпечення надання адміністративних, послуг Рівненської міської ради № 93679 від 29.08.2018 року, виданої 29.08.2018 року у квартирі зареєстрований колишній власник ОСОБА_5.

Добровільно відповідач відмовляється здійснити зняття з реєстрації місця проживання, тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Право власності у неї виникло на підставі свідоцтва від 27.06.2018 року про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціонів), які не відбулися, зареєстрованого в реєстрі за № 338 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

З моменту втрати права власності на квартиру ОСОБА_5 втратив право користування житловим приміщенням, а тому вона як власник житла, вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Просить позов задоволити.

У відзиві проти позову, поданому до суду в жовтні 2018 року відповідач вказав, що дана квартира є його власністю у відповідності до договору купівлі-продажу від 2003 року і він там зареєстрований. Позивач до нього жодного разу не звертався з питань зняття з реєстрації.

Дана квартира є його єдиним житлом, місцем проживання.

Процес оформлення права власності позивачем відбувався органами ДВС м. Рівне на підставі виконавчого провадження.

Підставою для проведення аукціонів, придбання позивачем квартири були його боргові зобовязання, а саме борги з неустойки по аліментам в розмірі 68000,00 грн.

На даний час в провадженні судів знаходиться на розгляді його заява щодо визнання дій органів ДВС з приводу реалізації його квартири неправомірними. Рішення суду не набрало законної сили.

Також слід зазначити, що згідно фактичних обставин, процес переоформлення позивачем права власності по хронології відбувався наступним чином: 11.06.2018р. Рівненським міським судом під час розгляду зазначеної скарги було прийнято рішення про заборону відчуження майна, 12.06.2018р. було направлено копія рішення до органів ДВС для виконання. Незважаючи на прийняття рішення, одразу ж, 13.06.2018р. було прийнято постанову про продаж майна, 27.06.2018р. було здійснено переоформлення права власності, про це його ніхто не повідомляв, так само як і не направлялось постанова органів ДВС про закриття провадження у звязку з прийнятими рішеннями, про які він взнав лише під час судового засідання при розгляді інших зазначених справ. Копію рішення органів ДВС від 27.06.2018р. він до цих пір не отримав. Про реалізацію квартири він випадково дізнався через адвокатський запит. На той час розглядалась інша судова справа про зняття опису й арешту майна, заява була залишена без розгляду у звязку з відсутністю предмету позову, а саме 24.09.2018р., тоді ж була знята і заборона, копію рішення про заборону він отримав згідно даних штемпеля 5.10.2018р., тобто після зазначених подій, після подання позовної заяви (11.09.2018р.), після відкриття провадження 11.09.2018р. Все це свідчить про намагання позивача протиправно позбавити його права власності на його єдине житло.

На даний час подано зустрічну позовну заяву про визнання правочинів, а саме постанови ДВС про закриття виконавчого провадження щодо нього за аліментними зобовязаннями, рішень органів нотаріату щодо переоформлення права власності недійсними.

Так, під час спільного проживання з позивачем, в шлюбі, ним був укладений кредитний договір з ПАТ АБ «Укргазбанк» 27.12.2007р., за яким вона одержала 10500 дол. США, які вона витратила на власні потреби не в інтересах сімї, він був поручителем. Сума заборгованості за цим договором (проценти, пеня) складала 2200 дол. США. Він особисто погасив 14065 дол. США. ОСОБА_2 в погашення боргу була сплачена незначна сума.

Отже фактично, його зобовязання вважає перед позивачем виконані. Просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Рівненського міського суду від 01 жовтня 2018 року по вищевказаній справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін.

26 листопада 2018 року ухвалою Рівненського міського суду відмовлено ОСОБА_5 у прийнятті зустрічного позову.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві та просить відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва виданого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу від 27.06.2018 зареєстрованого в реєстрі за № 338, на праві приватної власності належить квартира в м. Рівне вул. Київська, 28/48 (а.с. 9).

Відповідно до вищевказаного свідоцтва, ОСОБА_2 належить на праві власності двохкімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого (на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_7 20.11.2003 року за р.№ 3398) до 01.01.2013 року Комунальним підприємством Рівненським міським бюро технічної інвентаризації в книзі 40 номер запису 245-7285, реєстраційний номер 2999056 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, оскільки торги не відбулися і стягувач ОСОБА_2 виявила бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_7 20.11.2003 року за р №3398), зареєстрованого до 01.01.2013 року Комунальним підприємством Рівненським міським бюро технічної інвентаризації в книзі 40 номер запису 245-7285, реєстраційний номер 2999056 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

З довідки Управління забезпечення надання адміністративних, послуг Рівненської міської ради № 93679 від 29.08.2018 року, виданої 29.08.2018 року у квартирі за адресою: м. Рівне, вул. Київська, б. 28, кв. 48 зареєстрований ОСОБА_5 (а.с.12).

Свідоцтво, видане приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу від 27.06.2018 року зареєстрованого в реєстрі за № 338 є дійсним, його не змінено, не скасовано та не визнано в судовому порядку недійсним.

Судом встановлено, що в провадженні Рівненського міського суду перебувала цивільна справа № 569/12688/18 за скаргою ОСОБА_6 на дії старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Рівненській області ОСОБА_8, а саме про визнання дій державного виконавця Рівіненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області ОСОБА_8 за виконавчим провадженням ВП №43519033 в частині виконання постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 13.06.2018 року, шляхом передачі стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №569/22909/13-ц від 15.05.2014 року - квартиру № 48, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 28.

Ухвалою Рівненського міського суду від 08 жовтня 2018 року в задоволенні вищевказаної скарги відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 29.01.2019 року вищевказану ухвалу Рівненського міського суду від 08.10.2018 року залишено без змін.

В зв'язку з цим, у відповідності із ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, суд доводи відповідача проте, що процес переоформлення позивачем права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Київська, б. 28, кв. 48 здійснювався з недотриманням норм чинного законодавства, до уваги не бере, оскільки дані обставини встановлені в цивільній справі № 569/12688/18.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до довідки про склад сімї № 3995 від 04.09.2018, виданої КП «Костопільське будинкоуправління» Костопільської міської ради ОСОБА_5 не належить до членів сімї позивачки, окрім того, спільно з нею не проживає, спільного господарства з нею не веде (рішення Рівненського міського суду від 20.09.2011 року справа № 2-5473/2011).

Документів чи інших доказів, які б підтверджували правовідносини між колишнім власником ОСОБА_5 та позивачем, як власником на даний час, відповідачем суду не надано.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відповідно до розяснень пункту 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 не є членом сім"ї позивача, а також не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з нею і ведуть спільне господарство.

Право позивача як власника спірної квартири є абсолютним і полягає у здійсненні права беззаперечного користування і розпорядження своїм майном, а колишній власник ОСОБА_2., чинить їй перешкоди у користуванні власністю, а відтак її право підлягає захисту, шляхом визнання ОСОБА_6 таким, що втратив право користування квартирою № 48 у будинку 28 по вул. Київській в м. Рівне.

Тривалий строк користування відповідачем спірною квартирою, враховуючи зміну власника, членом сім'ї якого він не є, не може бути підставою для відмови у захисті прав нового власника на користування житлом на власний розсуд.

Виходячи з наведеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що наявні законні та достатні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.258,259,264,265,273,352,354 ЦПК України, суд,

В И Р I Ш И В :

Визнати ОСОБА_6 таким, що втратив право на користування квартирою № 48 у будинку 28 по вул. Київській м. Рівне.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо або через Рівненський міський суд в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий 26.08.2008 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач - ОСОБА_5, РНОКПП НОМЕР_3, паспорт СР № 198811, виданий 28.03.1997 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 28, кв. 48.

Суддя Н.Г. Кучина