УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Борєйко О.М.

при секретарі судових засідань Шевченко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за поданням головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Дахненко Р.О. про примусове проникнення до житла боржника, -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2019 року головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Дахненко Р.О. звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з поданням, в якому просить надати дозвіл Центральному відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на примусове проникнення до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника та виявлення ліквідного майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області перебуває виконавче провадження ВП №19885759 з примусового виконання виконавчого листа №2-565 від 04 вересня 2006 року, який видав Городищенський районний суд Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 частини доходів боржника. Виконавче провадження №19885759 відкрите 21 червня 2010 року. Станом на 26 вересня 2019 року ОСОБА_1 рішення суду не виконує, аліменти не сплачує, в зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у сумі 26658 гривень 56 копійок. За боржником не обліковуються рахунки, відкриті у банках та інших фінансових установах, боржник не перебуває на обліку як пенсіонер. За боржником не зареєстровані земельні ділянки, плавзасоби, транспортні засоби. Згідно з виконавчим листом боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З метою перевірки наявності рухомого майна боржника за місцем проживання, державним виконавцем було здійснено вихід за вказаною адресою, але доступ до квартири державному виконавцю не надається, про що складений відповідний акт, боржнику залишено виклик державного виконавця, але на виклик боржник не з`явився, про причини неявки не повідомив. Виконати рішення суду не вдалося, оскільки державному виконавцю не надано доступу до житлового приміщення з метою перевірки майнового стану боржника та арешту рухомого майна, яке може знаходитися за місцем проживання боржника, в зв`язку з чим головний державний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням.

Головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Дахненко Р.О. в судове засідання для розгляду подання не з`явився з невідомих суду причин.

Відповідно до ч.2 ст.439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Враховуючи зазначену норму ЦПК України, якою визначені стислі строку розгляду подання державного виконавця щодо примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі державного виконавця.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.1 ст.439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Під час судового розгляду встановлено, що 14 вересня 2006 року Городищенським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист №2-565/2006 від 04 вересня 2006 року, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття.

У вказаному виконавчому листі місцем проживання боржника ОСОБА_1 зазначена адреса: АДРЕСА_1

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

21 червня 2010 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Гончар О.Г. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №19885759 з примусового виконання виконавчого листа №2-565, виданого 04 вересня 2006 року Городищенським районним судом.

Разом з тим, будь-яких доказів направлення вищевказаної постанови боржнику ОСОБА_1 за адресою, зазначеною у виконавчому листі, чи вручення її особисто боржнику, матеріали подання не містять, що позбавляє суд об`єктивної можливості прийти до переконливого висновку, що боржнику відомо про знаходження на виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області виконавчого листа №2-565, виданого 04 вересня 2006 року Городищенським районним судом Черкаської області, і небажання виконувати його боржником у добровільному порядку.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору, як учаснику виконавчого провадження, можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Головним державним виконавцем у поданні зазначено, що за боржником не обліковуються рахунки відкриті у банках та інших фінансових установах, боржник не перебуває на обліку як пенсіонер, що підтверджується відповідними довідками з Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України.

Крім того, головним державним виконавцем у поданні зазначено, що за боржником не зареєстровані земельні ділянки, плавзасоби, транспортні засоби.

Однак, вищевказане твердження головного державного виконавця жодним доказом не підтверджено.

Таким чином, з матеріалів подання не вбачається, що головним державним виконавцем було здійснено всі необхідні дії (подано запити в державні органи) щодо повного встановлення матеріального та майнового стану боржника.

05 березня 2019 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Пустобаєвою О.М. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-565 від 04 вересня 2006 року, складено акт державного виконавця, відповідно до якого встановлено, що при виході за адресою, а саме: АДРЕСА_1 , двері блоку гуртожитку відчинила сусідка, зі слів якої боржник у кімнаті проживає, однак буває рідко. Двері кімнати ніхто не відчинив. Державним виконавцем залишено виклик з`явитися до нього 06 березня 2019 року.

06 березня 2019 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Дахненко Р.О. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-565 від 04 вересня 2006 року, складено акт державного виконавця, відповідно до якого ним встановлено, що боржник не з`явився на виклик державного виконавця, про причини неявки не повідомив.

До подання додано фотозображення, на якому зображений виклик державного виконавця.

Однак, вказане фотозображення є нечітким та з нього неможливо встановити боржника, якому залишений виклик державного виконавця, та місце його залишення.

Таким чином, до подання додано виключно акти державного виконавця про відсутність боржника за місцем проживання та його неявку до державного виконавця, які були складені останнім одноособово, без залучення понятих, відібрання пояснень у сусідів та отримання довідки у житлового органу щодо проживання боржника за відповідною адресою, що свідчить про неповноту виконання вказаною посадовою особою відповідних дій щодо підтвердження проживання боржником за зазначеною у виконавчому листі адресою.

Крім того, доказів направлення боржнику викликів до державного виконавця та отримання боржником вказаних викликів матеріали не містять.

При цьому, суд звертає увагу, що з часу складення актів державного виконавця до часу звернення державного виконавця до з даним подання пройшло більше ніж шість місяців, та за цей період часу державним виконавцем жодних дій щодо виклику боржника та відвідування його за адресою, зазначеною у виконавчому листі, не проводилося.

Згідно ст.30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду.

Згідно ст.1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також, ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

У рішенні Європейського суду «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року зазначено, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції та згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях національних судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше, як шляхом постановлення вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного чи приватного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Разом з тим, будь-яких доказів перешкоджання боржником ОСОБА_1 вільному доступу головному державному виконавця до житла та умисному створенні боржником перешкод головному державному виконавцю у проведенні виконавчих дій, матеріали подання не містять.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що матеріали подання про примусове проникнення до житла боржника не містять даних, які свідчать про ухилення боржником від виконання рішення суду та перешкоджання ним вчиненню виконавчих дій, в зв`язку з чим подання головного державного виконавця є необґрунтованим та передчасним, оскільки в силу ч.2 ст.30 Конституції України, проникнення до житла чи іншого володіння є крайньою мірою та одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов`язане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла чи іншого володіння, відтак задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 76-81, 83, 260-261, 353, 354, 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Дахненко Р.О. про примусове проникнення до житла боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Головуючий О.М. Борєйко