Справа № 515/1549/18
Провадження № 2/515/195/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
28 лютого 2019 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Семенюк Л.А.
за участю секретаря Унгурян Т.В.
позивачки ОСОБА_1
представник позивачки адвоката ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:
27 вересня 2018 року адвокат ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1, звернувся до суду з вищевказаним позовом, вказуючи на те, що 25 липня 2014 року між сторонами був укладений шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис №65, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу у них народилися двоє дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
На даний час сторони припинили ведення спільного господарства та сімейного життя через відсутність взаєморозуміння одним одного. Більше року вони проживають окремо. Враховуючи, що сім'я фактично розпалась, позивачка вважає, що примирення між ними неможливе, у звязку з чим просить розірвати шлюб у судовому порядку.
Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії.
27 вересня 2018 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим в справі було визначено суддю Семенюк Л.А. (а.с.12).
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2018 року (а.с.15) було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження.
02 січня 2019 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с.23).
Позивачка та її представник в судове засідання не зявились, від адвоката ОСОБА_2 надійшла до суду заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.21).
Відповідач в судові засідання неодноразово не з'явився. Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 01.10.2018 року (а.с.14), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований з 10.07.2010 року в с.Виноградне, по вул.Радянська,75, Болградського району Одеської області. Судові повістки, відповідно до вимог п. 2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилалися відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, однак повернулися до суду з поміткою: "за вказаною адресою не проживає" (а.с.а.с.19,26).
Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення, згідно наявних доказів, на що позивач згоден, про що постановлена ухвала суду.
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.
За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 209375 від 25.07.2014 року (а.с.7), 25 липня 2014 року був укладений шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 / Пармак/ ОСОБА_6, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, про що було зроблено актовий запис за № 65.
Копіями свідоцтва про народження серії І-ЖД №257799, виданого виконавчим комітетом Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.3), та свідоцтва про народження серії 1-ЖД №394134, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області 25.07.2014 року, відповідно, підтверджується, що сторони по справі є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.
Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.
Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки, не спілкуються, проживають окремо тривалий час, втратили почуття взаємної поваги та кохання один до одного, примирення позивачка не бажає.
За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам обох сторін, у звязку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно й шлюб між ними варто розірвати.
При цьому, суд керується вимогами ст. 24 СК України, яка регламентує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечень проти цього суду не надав, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.
Згідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Як видно з позову, позивачка просила залишити їй прізвище «Димирова», що не суперечить вимогам закону.
Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Керуючись ст.ст.56, 104, 105, 110-115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 13, 77-81, 133, 141, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований 25 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, про що було зроблено актовий запис за № 65, між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 /Пармак/ ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, які мають двох неповнолітніх дітей.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Димирова».
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотирьох) грн.80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.А.Семенюк