Ухвала

03 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 562/1367/14-ц

провадження № 61-16417св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне підприємство «Явір-2000»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2017 року у складі судді Кушніра О. Г. та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 27 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Бондаренко Н. В., Гордійчук С. О., Шимківа С. С.,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства (далі - ПП) «Явір-2000» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та грошової компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час вимушеного прогулу і за весь час затримки розрахунку та моральної шкоди.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПП «Явір-2000» на користь ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 5 866,14 грн та середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 38 886,42 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 27 квітня 2017 року рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2017 року в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, незаконно утриманої зарплати, моральної шкоди та судових витрат скасовано. Позов в цій частині задоволено частково. Стягнуто з ПП «Явір-2000» на користь ОСОБА_1 незаконно утриману зарплату в сумі 2 619,00 грн, нараховану без утримання податку й інших обов`язкових платежів, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 квітня 2014 року по 27 лютого 2017 року в розмірі 8 500,00 грн без утримання податку й інших обов`язкових платежів та моральну шкоду у розмірі 300,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПП «Явір-2000» на користь держави судовий збір у розмірі 401,94 грн. Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2017 року в частині вимог про визнання наказу від 15 квітня 2014 року № 60-к незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримки видачі трудової книжки, стягнення зарплати у розмірі 5 866,14 грн, компенсації за невикористану відпустку залишено без змін.

У травні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення з ПП «Явір-2000» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 квітня 2014 року по 27 лютого 2017 року у розмірі 8 500,00 грн і моральної шкоди у розмірі 300,00 грн та рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні моральної шкоди і ухвалити нове рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

12 квітня 2018 року матеріали вказаного касаційного провадження разом з матеріалами справи передано до Верховного Суду.

У відповідності дочастини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Явір-2000» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та грошової компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час вимушеного прогулу і за весь час затримки розрахунку та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 27 квітня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. О. Кузнєцов

В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко