РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2019 року

м. Рівне

Справа № 565/1474/18

Провадження № 22-ц/4815/288/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: ОСОБА_1

Рішення ухвалене в смт. Володимирець Рівненської області

Дата ухвалення повного тексту 16.11.2018

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Кредобанк" про відповідальність за порушення грошового зобовязання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПАТ «Кредобанк», про стягнення пені за порушення грошового зобовязання.

В обґрунтування позову вказує, що відповідно до п.22 договору про участь у Фонді фінансування будівництва, у разі коли фактична загальна площа Об'єкта інвестування є меншою за проектну площу об'єкта більш як на 0,5 вимірних одиниць (квадратних метра), що підтверджено даними забудовника про фактичну загальну площу Об'єкта інвестування, Управитель протягом 15 банківських днів повертає Довірителю, на підставі його письмової заяви, суму коштів визначену виходячи з кількості вимірних одиниць Об'єкта інвестування, на яку зменшилась загальна площа Об'єкта інвестування та поточної ціни вимірної одиниці такого об'єкта на день проведення розрахунків.

З листа ПАТ «Кредобанк», який отримав 03.01.2017 року, довідався, що фактична загальна площа об'єкта інвестування складає 16,9 кв.м., оплачена ним площа об'єкта - 17,8 кв.м., різниця між проектною та фактичною загальною площею даного об'єкта складає 0,9 кв.м. Ціна за кв.м. складає 10 200 грн., а отже сума до повернення складає 9180 грн.

08.01.2017 року направив до ПАТ «Кредобанк» заяву про повернення коштів із зазначенням реквізитів, яку відповідач отримав 13.01.2017 року. Проте, кошти банк повернув лише 28.04.2017 року. На підставі п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.625 ЦК України просить стягнути з відповідача пеню за період з часу введення об'єкта будівництва в експлуатацію до 28.04.2017 року.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 07.11.2018 в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ "Кредобанк" про відповідальність за порушення грошового зобовязання відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення протиправним, незаконним та несправедливим в звязку з невиконанням судом своєї роботи, що засвідчують скарги на суддю, наявні в матеріалах справи, не встановлення судом фактичних обставин справи (загальновідомі обставини), тобто обставини в цій справі, що встановлені в загальновідомих №565/2203/17; №565/2146/17; №565/2053/17; №565/2138/17.

Вважає, що суддя протиправно, несправедливо зазначив, що заявляючи позовні вимоги про стягнення з ПАТ "Кредобанк" коштів за прострочення грошового зобовязання, позивач ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України повинен надати докази порушення відповідачем такого грошового зобовязання, оскільки обставини справи в загальновідомих справах перелічених вище.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове про задоволення позовних вимог повністю.

ПАТ "Кредобанк" подав на апеляційну скаргу відзив, в якому вважає доводи апеляційної скарги абсолютно безпідставними, необґрунтованими, а оскаржуване рішення таким, що винесене з дотриманням усіх вимог законодавства.

Вказує на те, що звертаючись із даним позовом позивач ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі жодним чином не обґрунтовує та не посилається на положення Договору, які б надавали йому право вимагати стягнення на його користь пені.

Зазначає, що на виконання п. 22 Договорів Управитель своїм листом повідомив ОСОБА_2 про зміну площі Об'єкта інвестування (різниця між проектною та фактичною загальною площею даного обєкта становить 0,9 кв.м., що більше ніж на 0,5 кв.м.) та ціни (ціна за кв.м. складає 10200 грн., а отже сума до повернення складає 9180 грн. Повернення різниці вартості Об'єкта інвестування відбувається на підставі письмової заяви ОСОБА_2 протягом 15 банківських днів шляхом зарахування коштів на поточний рахунок Довірителя, відкритий у ПАТ "Кредобанк".

Також у листі було зазначено, як і у п.7 Договору, що для проведення остаточних розрахунків та отримання Довідки про повну сплату вартості Об'єкта інвестування, Довірителю необхідно звернутися до відділення ПАТ "Кредобанк" у м. Львів з оригіналом Свідоцтва про участь у ФФБ, документом, що посвідчує особу Довірителя (паспорт) та ІПН код.

Оригінал Свідоцтва про участь у ФФБ Банком було отримано 28 квітня 2017 року і в цей же день Довірителю було видано Довідку №40 про оплату 100 (сто) відсотків фактичної загальної площі обєкта інвестування та проведено остаточний розрахунок з Довірителем. Вважає, що всі зобовязання відповідача перед позивачем було виконано вчасно та без жодних порушень.

Крім того, зазначає про наявність рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.03.2018 про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ "Кредобанк" про відповідальність за порушення грошового зобовязання, що припиняє правовідносини сторін по Договору та звільняє ПАТ "Кредобанк" від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та позбавляє ОСОБА_2 права на отримання будь-яких додаткових сум.

Згідно з ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду у порядку письмового та спрощеного позовного провадження, як малозначна справа.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні вказаного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що ПАТ "Кредобанк" не допустив порушення зобовязань, які виникли у нього, як в управителя, на підставі договору №40 від 23.03.2016 про участь ОСОБА_2 у фонду фінансування будівництва.

Такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Колегія суддів вважає, що позивач не довів свої позовні вимоги.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.03.2016 між відповідачем ПАТ «Кредобанк», як управителем, та позивачем ОСОБА_2, як довірителем, укладений договр № 40 про участь у фонді фінансування будівництва (далі - ФФБ).

Відповідно до п.22 та 23 вказаного договору, у разі коли фактична загальна площа Об'єкта інвестування є меншою за проектну площу об'єкта більш як на 0,5 вимірних одиниць (квадратних метра), що підтверджено даними забудовника про фактичну загальну площу Об'єкту інвестування, Управитель протягом 15 банківських днів повертає Довірителю на підставі його письмової заяви суму коштів, визначену виходячи з кількості вимірних одиниць Об'єкту інвестування, на яку зменшилась загальна площа Об'єкта інвестування та поточної ціни виміри одиниці такого об'єкта на день проведення розрахунків. Уточнення фактичної загальної площі Обєкта інвестування здійснюється на підставі матеріалів технічної інвентаризації.

Копією листа ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_2, підтверджується, що сума, яка підлягала поверненню позивачу, як різниця вартості між проектною та фактичною загальною площею об'єкта інвестування, становить 9180 грн.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З назви та змісту вказаної статті вбачається, що умовою застосування її положень є порушення боржником грошового зобовязання.

Таким чином, заявляючи позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Кредобанк» коштів за прострочення грошового зобовязання, позивач ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст.81 ЦПК України повинен надати докази порушення відповідачем такого грошового зобовязання.

Таких доказів ОСОБА_2 не надав, а в ході судового розгляду твердження позивача спростовані доказами, наданими відповідачем.

Так, з підпунктів 5) та 6) пункту 7 Договору №40 від 23.03.2016 року вбачається, що Управитель зобовязаний передати Довірителю, який повністю проінвестував закріплений за ним Обєкт інвестування, майнові права на такий обєкт за договором про уступку майнових прав; а також надати після введення Обєкта будівництва в експлуатацію та здійснення остаточних розрахунків Довірителя з Управителем Довірителю в обмін на свідоцтво про участь у фонді відповідно до Правил фонду та цього Договору довідку про право Довірителя на набуття у власність закріпленого за ним Обєкта інвестування.

Відповідачем надано письмові докази, які свідчать, що договір відступлення майнових прав №49 на обєкт будівництва між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 було укладено 28.04.2017 року, і в той же день проведено остаточні взаєморозрахунки між сторонами.

У відповідності до пп.1) п.28 та п.29 Договору, з часу укладення договору відступлення майнових прав договір вважається виконаним, і зобовязання сторін припиняються.

За наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ПАТ «Кредобанк» не допустив порушення зобовязань, які виникли у нього, як в управителя, на підставі договору №40 від 23.03.2016 року про участь ОСОБА_2 у фонді фінансування будівництва. Будь-яких інших зобовязань, в т.ч. грошових, поза межами вказаного договору, між сторонами по справі не виникло.

Згідно зі ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов вірного висновку про необґрунтованість таких вимог позивача, оскільки вони не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги про те, що обставини в цій справі встановлені в загальновідомих справах №565/2203/17; №565/2146/17; №565/2053/17; №565/2138/17 не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.03.2018 у справі №565/2203/17 відмовлено повністю у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ "Кредобанк" про стягнення пені на підставі ч.5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у звязку з безпідставністю. В даному рішенні суд першої інстанції проаналізувавши правові норми, передбачені п.п.17, 21 ч.1 ст.1, ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», а також зміст досліджуваного договору № 40 від 23.03.2016 року, дійшов висновку, що обов'язок відповідача щодо повернення коштів, передбачений п.22 вказаного договору, не є послугою чи роботою у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Решта справ, що зазначені ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, а саме : №565/2146/17; №565/2053/17; №565/2138/17, мають інший предмет та підстави позову та не мають відношення до даного спору.

Відповідно доп.1ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд першої інстанції дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає,

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382, 384, п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 листопада 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 березня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

ОСОБА_3