Справа № 127/6509/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С.А.,розглянувши заяву судді про самовідвід судді по заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

05.03.2019року автоматизованою системою документообігу для розгляду судді Федчишену С.А. визначено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Згідно п.1 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, посинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу.

Розглядаючи заявлений самовідвід на участь у розгляді справи з заявлених підстав вважаю, що така позиція відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, якою передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та гарантовано справедливий судовий розгляд.

За практикою Європейського суду з прав людини, яку суд застосовує як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві; судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. З огляду на це навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється» (зокрема, рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України»).

За положеннями статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з'їздом суддів України 22.02.2013 р., неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді; суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Згідно з коментарем до наведеної статті Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 р. № 1, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. При цьому вказано, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи, як одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом, покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Враховуючи викладене та те, що заявник ОСОБА_1 є моїм рідним батьком, з метою повного та всебічного розгляду даної заяви вважаю за необхідне задовольнити заяву про самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись статтями 221, 245, 283 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Федчишена Сергія Андрійовича про самовідвід по заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - задовольнити.

Заяву № 127/6509/19 (провадження № 2-з/127/17/19) передати до канцелярії Вінницького міського суду Вінницької області для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду.

Ухвала скарженню не підлягає.

Суддя: