Дата документу 27.02.2019 Справа № 335/2566/18
Запорізький апеляційний суд
Є.У.№ 335/2566/18 Головуючого у 1 інстанції: Соболєва І.П.
№ 22-ц/807/389/19 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться позовна заява ОСОБА_4 (до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з підстав спричинення матеріальної та моральної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Разои з позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду Запоріжжя від 11 липня 2018 року заява ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволена частково.

Заборонено ОСОБА_3 вчиняти дії щодо розпорядження всім рухомим та нерухомим майном, що належить ОСОБА_3 до ухвалення судом рішення у даній справі.

В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постанову нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір, за яким позивач просить стягнути з відповідача 1214822,15 грн. та існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також з метою ефективного захисту та поновлення порушених прав інтересів позивача.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є передчасним.

Встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 1214822,15 грн. в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Предметом позову є стягнення грошової суми.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За роз'ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу,за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових насідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ст..319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власнику майна належать право володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 ЦК України).

Судом першої інстанції не з'ясовано, та з матеріалів справи не вбачається, чи дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, у порушення вимог ст..260 ЦПК України відсутнє наведення відповідного обґрунтування щодо співмірності вжитих заходів забезпечення. Крім того судом не конкретизовано, з яким саме рухомим та нерухомим майном ОСОБА_3 заборонено вчиняти дії щодо його розпорядження

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направлення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 липня 2018 року по цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: