Справа №461/1683/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю

секретаря судових засідань Сидорак М.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідачів Процик І.І.

представника третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Департаменту Житлового господарства Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл. Ринок, 1), Виконавчого комітету Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл. Ринок, 1), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 (1987 року народження, адреса: АДРЕСА_1 ) в інтересах малолітньої дитини інваліда ОСОБА_5 (2012 року народження, адреса: АДРЕСА_1 ), орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (79058, м.Львів, вул. Липинського, 11) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Департаменту Житлового господарства Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 в інтересах малолітньої дитини інваліда ОСОБА_5 , орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

В обгрунтування поданого позову з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог /а.с.165-167/ покликається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу в Афганістані з 20.11.1981 р. по 30.06.1982 року, є ветераном війни - учасником бойових дій (посвідчення НОМЕР_2 , видане Львівським обласним військовим комісаріатом 18 червня 1996p.).

Згідно листів - відповідей наданих ЛМР у 1998 році позивач зареєстрований у Львівській міській раді за №126 на черзі громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм жилих приміщень серед учасників бойових дій в Афганістані та інших зарубіжних країн, у 2005 році порядковий номер 61, у 2006 - 2008 році - порядковий номер 63, у 2009 році - порядковий номер 64, у 2013 р. - 63, 2014 р. - 62, 2017 році за номером 65.

Позивач з 1987 p. зареєстрований як співвласник у квартирі АДРЕСА_2 , що складається з однієї кімнати (житл.пл. 16 кв. м.), кухні 5,1 кв.м, ванни 2,3 кв.м, коридор 2,5 кв. м, де проживають та зареєстровані 5 осіб, у якій окрім нього мешкає його дружина, його донька 1987 р.н., син 1991 р.н., внучка 2012 р.н. інвалід дитинства, тобто із розрахунку 5,18 кв. м. на особу, з них житлової площі 3,2 кв.м.

На неодноразові звернення позивача до відповідних органів, протягом 1998 - 2017 років відповідачі письмово повідомляли, що враховуючи його складні житлово-побутові умови громадською комісією з житлових питань при виконкомі рекомендовано взяти на контроль вирішення питання щодо поліпшення його житлових умов до підходу основної черги.

У відповідях Департаменту житлового господарства Львівської міської ради повноцінним житлом позивач буде забезпечений у відповідності до вимог чинного житлового законодавства - при підході черги.

Позивач вважає, що бездіяльність відповідачів Львівської міської ради щодо забезпечення житлом та його сім`ї, є такою, що суперечить вимогам чинного законодавства і порушує права та інтереси позивача та його сім`ї, а тому просить позов задоволити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просили суд збільшенні позовні вимоги задоволити повністю.

Представник відповідачів ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги заперечила. Надала пояснення аналогічні викладеним у запереченнях /а.с.59/, крім цього, зазначивши, що позивач не належить до громадян, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, тому просила суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила суд позовні вимоги задоволити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить наступного висновку.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Суд встановив, що з 20.11.1981 р. по 30.06.1982 року ОСОБА_1 , проходив військову службу в Афганістані, є ветераном війни - учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_2 , видане Львівським обласним військовим комісаріатом 18 червня 1996 p./а.с.6/.

ОСОБА_1 з 1987 p. зареєстрований як співвласник у квартирі АДРЕСА_2 , що складається з однієї кімнати (житл.пл. 16 кв. м.), кухні 5,1 кв.м., ванни 2,3 кв.м., коридор 2,5 кв.м., де проживають та зареєстровані 5 осіб, у якій окрім нього мешкає його дружина, його донька 1987 р.н., син 1991 р.н., внучка 2012 р.н. інвалід дитинства, тобто із розрахунку 5,18 кв. м. на особу, з них житлової площі 3,2 кв.м., що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки виданої ЛКП «Янів 405 №1885 від 22.06.2016 р./а.с.11/

Як вбачається із наявних листів - відповідей наданих ЛМР, позивач з 1998 році зареєстрований у Львівській міській раді за №126 на черзі громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм жилих приміщень серед учасників бойових дій в Афганістані та інших зарубіжних країн, у 2005 році порядковий номер 61, у 2006 - 2008 році - порядковий номер 63, у 2009 році - порядковий номер 64, у 2013 р. - 63, 2014 р. - 62, 2017 році за номером 65.

Згідно наданої відповіді Департаменту житлового господарства та інфраструктури №2501-1020 від 27.03.2018 р. житлове питання ОСОБА_1 неодноразово розглядалося на засіданні громадської комісії з житлових питань при виконкомі та рекомендовано взяти на контроль вирішення житлового питання його сім`ї. Однак, на даний час, через відсутність квартир, ОСОБА_1 немає можливості запропонувати квартиру для огляду. При першій же можливості та при надходженні відповідної квартири вказане питання буде вирішене по суті.
Згідно ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності віднесені до виключної компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
У відповідності до п.31 «Правил обліку громадян ,які потребують поліпшення житлових умов та наданняїм жилих приміщень в Україні» «Облікові справи громадян передаються до виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку та у списках осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, у випадках:

1) ліквідації обліку за місцем роботи;

2) переїзду з одного району міста до іншого.

П.32 зазначеного Положення вказує, що громадяни, які перебували на квартирному обліку за місцем роботи і перейшли на інше підприємство, в установу, організацію у тому ж населеному пункті (крім зазначених в абзаці другому пункту 16 Правил), беруться на облік за новим місцем роботи, а якщо там не ведеться облік, то у виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання, із збереженням попереднього часу перебування на обліку та у списках осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, у випадках:

1) переведення на інше підприємство, в установу, організацію за розпорядженням вищестоящих органів або за рішенням відповідних партійних, радянських, профспілкових та інших органів чи переходу на виборну посаду;

2) звільнення у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників;

3) звільнення у зв`язку зі станом здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи;

4) звільнення у зв`язку з неявкою на роботу внаслідок тривалої тимчасової непрацездатності.

Зазначені правила застосовуються також у випадках, коли громадяни працювали на підприємствах, в установах, організаціях, які не ведуть квартирний облік, і перебували на обліку у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, а потім перейшли на роботу на розташовані в тому ж населеному пункті підприємства, в установи, організації, які ведуть квартирний облік, за підставами, зазначеними в абзаці першому цього пункту, і висловили бажання перейти на облік за місцем роботи. Ці громадяни можуть бути знову взяті на облік у виконавчому комітеті місцевої Ради у загальному порядку.

Житловий Кодекс Української РСР зокрема ст.42 Житлового кодексу передбачає, що жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених статтею 46, частинами першою і другою статті 54, частиною першою статті 90, частиною шостою статті 101, статтями 102, 110, частиною першою статті 114 цього Кодексу, а також інших випадків, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Стаття 43 ЖК зазначає, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Законодавством Української РСР окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік.

Стаття 46 Житлового Кодексу надає перелік осіб для поза чергового надання житла.

Поза чергою жиле приміщення надається:

інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків;

громадянам, житло яких внаслідок стихійного лиха стало непридатним для проживання;

особам, направленим у порядку розподілу на роботу в іншу місцевість;

дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

громадянам, незаконно засудженим і згодом реабілітованим, у разі неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення;

дітям-інвалідам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які проживають у сім`ях піклувальників, прийомних сім`ях, дитячих будинках сімейного типу, державних або інших соціальних установах, після досягнення повноліття, у разі якщо за висновком медико-соціальної експертизи вони можуть здійснювати самообслуговування і вести самостійний спосіб життя;

сім`ям, які мають п`ятьох і більше дітей, та у разі народження у однієї жінки одночасно трьох і більше дітей; особам, обраним на виборну посаду, коли це зв`язано з переїздом в іншу місцевість;

членам сім`ї народного депутата України у разі його смерті в період виконання депутатських обов`язків у Верховній Раді України на постійній основі;

працівникам протитуберкульозних закладів у разі виникнення професійного захворювання на туберкульоз.

Поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Даним списком вказано вичерпний перелік осіб, яким позачергово надається житло, до якого позивач не входить.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову, враховуючи, що позивачем не доведено порушень його прав, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні відповідач перебуває на квартирному обліку у Львівської міської ради у черзі громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм жилих приміщень серед учасників бойових дій в Афганістані та інших зарубіжних країн, факту порушення черговості надання житла ОСОБА_1 в процесі розгляду справи судом не встановлено.
Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки, позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п.8 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, ст.ст.15 ЦК України, суд, ст.ст. 43, 46 ЖК України, ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Департаменту Житлового господарства Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл. Ринок, 1), Виконавчого комітету Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл. Ринок, 1), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 (1987 року народження, адреса: АДРЕСА_1 ) в інтересах малолітньої дитини інваліда ОСОБА_5 (2012 року народження, адреса: АДРЕСА_1 ), орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (79058, м.Львів, вул. Липинського, 11) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Повний текст судового рішення складений 04.10.2019 р.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Радченко В.Є.