27.09.2019 227/2717/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Левченка А.М.,

за участі секретаря судового засідання Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білозерської міської ради Донецької області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ

В липні 2019 року представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача, в якій просила визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , після смерті якої залишилося спадкове майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння, посвідченого виконкомом Добропільської міської ради від 29.09.1995 року, який на сьогоднішній день втрачено. Позивач являється спадкоємцем за заповітом, тому 28.05.2019 року позивач, через представника, звернувся до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Молодняк Л.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 473/02-31 від 28.05.2019 року в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок

Позивач та його представник судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Білозерське міста Добропілля Донецької області у віці 06 років померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 18.01.2018 року виконавчим комітетом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області складено відповідний актовий запис № 6 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 12).

ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 19.10.1966 року Білозерським виконкомом міста Добропілля Донецької області в книзі реєстрації актів про народження зроблений відповідний запис за №286 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 29.09.1995 року, посвідченого виконкомом Добропільської міської ради народних депутатів, домоволодіння, що складається з житлового будинку та надвірних споруд і розташоване в АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_4 на праві приватної власності (а.с. 10).

Як вбачається з заповіту, посвідченого секретарем виконкому Білозерської міської ради Хничовою Н.М. 09.10.2015 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на випадок смерті зробила таке розпорядження: «Все моє майно, з чого б воно не складалося, та де б не знаходилося, у тому числі житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними побудовами та земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку, я заповідаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 » (а.с. 11).

Рішенням Білозерської міської ради від 17.09.2015 № 6/88-3 «Про перейменування вулиць і провулків м. Білозерське, сел. Бокове» вулицю «Фрунзе» було перейменовано на вулицю «Широка» (а.с. 81-85).

28.05.2019 року ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_1 , звернулася до Приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, належне його матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.05.2019 року №473/02-31, виданою приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П., якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , 1937 року народження.

Постанова мотивована тим, що нотаріусу не наданий документ, який підтверджує право спадкодавця ОСОБА_4 , 1937 року народження, на житловий будинок АДРЕСА_1 , тому неможливо безспірно з`ясувати, яка саме нерухомість входить до складу спадкового майна (а.с. 13).

Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Отже, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стала відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нього.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 своєчасно у межах строків встановлених законом звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з тієї підстави, що не має правовстановлюючого документу на нього.

Згідно листа відділу з житлових питань та управління комунальною власністю Добропільської міської ради від 08.04.2019 № 07/38 видати дублікат свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я померлої ОСОБА_4 не можливо, у зв`язку з відсутністю приватизаційної справи до даного будинку процедура приватизації житлового фонду не застосовувалась.

З висновку про вартість майна, складеного ОСОБА_5 , що діє на підставі сертифікату суб`єкта оціночної діяльності №317/17 від 11.04.2017 року, виданого Фондом державного майна України, ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_1 , складає 59 780,00 грн. (а.с. 14).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру щодо відомостей про заповіти та спадкові договори № 50930485 від 15.02.2018 року, виданої приватним нотаріусом Молодняк Л.П., інформація заповідач ОСОБА_4 за життя склала заповіт, посвідчений 18.10.2017 року, який зберігається в Білозерській міській раді за адресою: АДРЕСА_2 4 (а.с. 35 зворот - 36).

Згідно заповіту, посвідченого 18.10.2017 року секретарем виконкому Білозерської міської ради Сліпченко О.П., заповідач ОСОБА_4 , в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «житловий будинок з відповідною частиною надвірних побудов та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 заповідаю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 » (а.с. 33 НОМЕР_4 34).

На підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини приватним нотаріусом Молодняк Л.П. 15.02.2018 року була відкрита спадкова справа за номером у нотаріуса 56/2018, у Спадковому реєстрі 62013538.

Пороте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Молодняк Л.П. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки заповіт, який було посвідчено 18 жовтня 2017 року секретарем виконавчого комітету Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області за реєстром № 324, на ім`я ОСОБА_2 , не відповідає вимогам законодавства, щодо оформлення заповітів зі свідками (а.с. 47 зворот 48).

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Білозерської міської ради, ОСОБА_1 про визнання зазначеного заповіту дійсним. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09.11.2018 року в задоволенні позовних вимог про визнання заповіту дійсним відмовлено (а.с. 70 77).

Суд, розглядаючи вимоги щодо визнання за позивачем права власності на майно в порядку спадкування за законом, керується наступними нормами чинного законодавства.

Стаття 1216 ЦК України визначає спадкування як є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок йог смерті (ч.1 ст.1218 УК України).

Згідно ч. 4 ст. 1254 ЦК України якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верхового Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 , однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності спадкодавця на будинок, у зв`язку з чим підлягають судовому захисту законні права позивача шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 1,2,4,10,12,89, 258,259,263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Цивільний позов ОСОБА_1 до Білозерської міської ради Донецької області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46,5 м.кв., житловою площею 33 м.кв., з відповідними господарськими будівлями та спорудами, належний його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 )

Відповідач Білозерська міська рада (85013, м. Білозерське, вул. Гірнича, 4, )

Третя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ).

Повний текст судового рішення складений 04 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя А.М. Левченко

27.09.2019