Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1859/18

номер провадження 2/695/147/19

04 березня 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л. В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Золотоніської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Золотоніського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Золотоніської міської ради про визнання її неповнолітнього сина ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що їй належить на праві власності квартира №36, що знаходиться по вул. Шевченка, 129 в м. Золотоноша Черкаської області.

За вказаною адресою була зареєстрована відповідач по справі ОСОБА_2, яка є внучкою позивача та разом із своїм сином ОСОБА_4 не проживає за вказаною адресою з 2009 року. Реєстрація малолітнього ОСОБА_3 відбулась відповідно до норм чинного законодавства, а саме за місцем реєстрації його матері. ОСОБА_2 була знята з реєстрації за рішенням суду від 05.05.2013 року, оскільки не проживала у квартирі позивача з 2009 року. Разом із тим питання місця реєстрації ОСОБА_3 залишилось не вирішеним.

Той факт, що ОСОБА_3 зареєстрований у квартирі позивача, хоча нею не користується створює позивачу незручності та заважає повноцінно користуватися вказаною квартирою, чим порушується право позивача володіти, користуватися, розпоряджатися своїм нерухомим майном, та відповідно обмежує можливості стосовно належного оформлення соціальної допомоги з боку держави, а тому вона звернулася до суду з відповідною позовною заявою до законного представника малолітнього ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останній був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направила.

У судове засідання відповідач не зявилась із невідомих причин, що ставало причиною неодноразового перенесення судового розгляду справи.

Позивач звернулась до суду із заявою, відповідно до якої розгляд справи просила проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі.

Представник третьої особи по справі Служби у справах дітей виконавчого комітету Золотоніської міської ради в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, вирішення даного спору поклав на розсуд суду.

За таких обставин, враховуючи неодноразові неявки відповідача по справі для розгляду матеріалів справи, встановлених нормами чинного законодавства строків розгляду такої категорії справ, а також з метою недопущення порушення права позивача на своєчасне вирішення його позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для розгляду матеріалів справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Якм вбачається з матеріалів справи позивач по справі ОСОБА_1 є власником квартири №36, що знаходиться по вул.. Шевченка, 129 в м. Золотоноша Черкаської області, що стверджується відповідним ордером №128 на право зайняття вказаної квартири, а також довідкою виданою головою будинкової ради ОСОБА_5 від 31.05.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3 зареєстрований у квартирі позивача, що стверджується даними вказаної вище довідки голови будинкової ради від 31.05.2018 року.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 14.06.2018 року останні засвідчили, що ОСОБА_3 не проживає в квартирі позивача з 05 травня 2009 року по теперішній час.

Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріали справи містять достатньо доказів відповідно до яких судом встановлено, що відповідачі за місцем своєї реєстрації не проживають, підстави для сумнівів у достовірності вказаних доказів відсутні.

Таким чином суд, враховуючи наведені вище обставини вважає, що позивачем надано достатньо доказів відсутності відповідачів за місцем своєї реєстрації, жодних доказів зворотного матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Нормами статей ст. 9, 156 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно із ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач не є членом сімї позивача та фактично з нею не проживає, що також стверджується повідомленням наданим відділом «Центру надання адміністративних послуг у місті Золотоноші» від 03.07.2018 року №605, із якого вбачається, що ОСОБА_2 за рішенням суду знята 14.05.2013 року з реєстрації місця проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином судом встановлено, що відповідач та її малолітній син фактично не проживають за місцем своєї реєстрації, чим обмежують право позивача на власність та вільного розпорядження нею, а тому суд вважає що позов про визнання особи такою, яка втратила право на користування жилим приміщенням необхідно задовольнити.

Згідно із ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підстави заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 10, 141, ст., ст. 264, 265, 274, ЦПК України, ст., ст. 391, 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Золотоніської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування квартирою №36, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 129, м. Золотоноша Черкаської області.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя : Середа Л.В.