КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Матійчук Г.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/377/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про роз'яснення рішення та ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», треті особи: Антимонопольний комітет України, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державна служба з питань безпечності харчових продуктів про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просили суд встановити факт дискримінації та припинити дискримінаційні дії ПАТ «Київенерго», що порушують права власників на електричну енергію; зобов'язати ПАТ «Київенерго» відновити становище, яке існувало до порушення 09 вересня 2014 року та 08 жовтня 2014 року, шляхом відновлення електропостачання квартири АДРЕСА_1; визнати правочин в частині застосування ПАТ «Київенерго» щодо споживачів - ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 припинення користування електричною енергією нікчемним та недійсним з моменту укладення усного договору; стягнути моральну шкоду на користь позивачів по 50 тисяч гривень для кожного, вирішити питання про розподіл судових витрат та винести окрему ухвалу.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 07 серпня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково. Зобов'язано ПАТ «ДТЕК Київські електромережі», як правонаступника ПАТ «Київенерго», відновити електропостачання у квартирі АДРЕСА_1. В решті позовних вимог - відмовлено.

10 серпня 2018 року від ОСОБА_4, яка діяла також і в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до суду надійшла заява про роз'яснення рішення Печерського районного суду міста Києва від 07 серпня 2018 року, в якій вона просила суду роз'яснити правомірність покладення судом обов'язку по сплаті судового збору за наслідками розгляду вказаної справи на ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», в той час коли позовні вимоги ними заявлялися до ПАТ «Київенерго», також незрозумілою на їх думку є сума 243,60 грн. стягнута судом із відповідача у справі ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі».

Також 10 серпня 2018 року від ОСОБА_4, яка діяла також і в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до суду надійшла заява проухвалення додаткового рішення в даній справі щодо розподілу судових витрат з урахуванням того, що вони не заявляли вимог до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», а їх вимоги стосувалися неправомірності дій саме ПАТ «Київенерго» як порушника цих прав, тому саме з нього і повинні бути стягнуті судові витрати, а не з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі».

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про роз'яснення судового рішення відмовлено.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаними ухвалами суду першої інстанції, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 подали апеляційну скаргу, відповідно до якої, апелянти вважають, що судом першої інстанції протиправно відмовлено в роз'ясненні рішення суду, так як не було встановлено фактичних обставин справи, а саме апелянтам не зрозуміло чому суд першої інстанції, залучивши ПАТ «ДТЕК Київські електромережі», як співвідповідача, стягнув з нього судовий збір як з правонаступника ПАТ «Київенерго», а не з останнього, хоч всі вимоги ними заявлялися саме до ПАТ «Київенерго» .

Враховуючи викладене, просили скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про роз'яснення рішення та ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення вказаних заяв.

Сторони у справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду вказаної справи, в судове засідання не з'явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подали, тому колегія суддів відповідно до вимог п.1, 3 ч.3 ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розгляд вказаної справи у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справі доказах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваних ухвал суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, суд першої інстанції, вирішуючи подані ОСОБА_4 заяви та відмовляючи у їх задоволенні мотивував свої ухвали тим, що вказане рішення за своєю суттю є зрозумілим і не потребує роз'яснення чи винесення додаткового роз'яснення.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржувані ухвали відповідають.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвали рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як вбачається з тексту рішення Печерського районного суду міста Києва від 07 серпня 2018 року питання щодо стягнення судових витрат вирішено. Стягнуто з відповідача у вказаній справі ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., що відповідає ставці судового збору на час подачі позовної заяви за грудень 2014 року із вимог не майнового характеру.

Відповідно до п.20 роз'яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК 2004 року (ст. 270 ЦПК ); воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення і додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України.

Зі змісту поданих заявниками заяв про ухвалення додаткового рішення та роз'яснення рішення суду вбачається, що позивачка ОСОБА_4, що подала заяву в своїх інтересах та інтересах осіб, яких вона представляє - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не погоджується із рішенням суду щодо покладення вказаних витрат на відповідача ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», а вважає, що вказані витрати повинні бути покладені на ПАТ «Київенерго», тобто зміст поданих заяв зводиться до зміни рішення суду в частині сторони, яка повинна сплачувати судові витрати, що не передбачено в порядку, визначеному ст. 270 та ст. 271 ЦПК України, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні поданих заяв.

Керуючись ст. 270, 271, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про роз'яснення рішення та ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.А.Яворський

Судді : Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв