РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/1002/19

Справа № 510/1290/19

25.09.2019 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок та земельні ділянки.

За життя померла ОСОБА_2 не залишила заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Єдиним спадкоємцем першої черги після померлої за законом є її син ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає.

Позивач проживав разом з матір`ю на час відкриття спадщини, від спадщини не відмовлявся, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Через деякий час після смерті матері позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, відповідно до постанови від 29 березня 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому в видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельні ділянки, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Златі Д.С., відповідно до якої він просить розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують та просять його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок та земельні ділянки.

За життя померла ОСОБА_2 не залишила заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Єдиним спадкоємцем першої черги після померлої за законом є її син ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає.

Позивач проживав разом з матір`ю на час відкриття спадщини, від спадщини не відмовлявся, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Через деякий час після смерті матері позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, відповідно до постанови від 29 березня 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому в видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельні ділянки, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Судом було встановлено, що відповідно до рішення Ренійського районного суду Одеської області від 13 лютого 2017 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на земельні ділянки (кадастрові номера № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) розміром 3,86 га, що належали померлій ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 21 січня 2006 року серія НОМЕР_4 , виданого на підставі розпорядження Ренійської РДА № 316/А-2004 від 10 вересня 2004 року.

Частиною 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася.

Відповідно до п. 3.14. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

В даному випадку інших спадкоємців окрім позивача на майно померлої ОСОБА_2 немає, а тому прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Отже відповідно до рішення Ренійського районного суду Одеської області від 17 лютого 2017 року за ОСОБА_1 було визнано справо власності за земельну ділянку, що належала померлій ОСОБА_2 . Оскільки згідно вимог чинного законодавства спадкоємець у разі прийняття спадщини приймає її у повному обсязі, то є всі підстави для визнання права власності на спірне нерухоме майно за позивачем.

Крім того, у підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, підтверджують право власності померлої ОСОБА_2 , докази сумісного проживання з померлою, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 11 січня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1 , який складається в цілому із: житлового будинку літ. А загальною площею 111,8 кв.м, житловою площею 65,50 кв.м, допоміжною площею 46,30 кв.м, навіс літ. а, підвал літ. а1, гараж літ. Б, сараї літ. В, Г , Д, Е, Ж, навіс літ. З, И, вбиральні літ. К, огорожі 1-5, споруда 6-8.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 11 січня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 , право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), державний акт серії ЯЖ № 715560 від 24 листопада 2009 року, виданий на підставі рішення Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області від 22 вересня 2008 року №149-У, кадастровий номер земельної ділянки - :02:001:0039.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 11 січня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 , право власності на земельну ділянку площею 0,0740 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, державний акт серії ЯЖ № 714078 від 24 листопада 2009 року, виданий на підставі рішення Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області від 22 вересня 2008 року № 149-У, кадастровий номер земельної ділянки - :02:001:0019.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 11 січня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 , право власності на майновий пай члена СВК «Буджак» в с. Нагірне Ренійського району Одеської області, свідоцтво серії НОМЕР_7 від 09 лютого 2004 року.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова