Постанова

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 344/12150/16-ц

провадження № 61-27703св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є.В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 березня 2017 року у складі судді Пастернак І. А. та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2017 року у складі колегії суддів: Максюти І. О., Томин О. О., Мелінишин Г. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_5 про визнання прилюдних торгів недійсними.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_4 до приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_5 про визнання недійсними прилюдних торгівзалишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки в судові засідання, призначені на 20 грудня 2016 року та 23 березня 2017 року, позивачка не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме - рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, тому суд обґрунтовано залишив позов без розгляду.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 березня 2017 рокузалишено без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивована тим, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки позивач була належним чином повідомлена про день, місце та час судових засідань, призначених на 20 грудня 2016 року та 23 березня 2017 року, у які не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про розгляд справи за її відсутності заяву не подавала, тому суд обґрунтовано дійшов висновку про повторну неявку позивача у судове засідання, залишивши позов без розгляду.

При цьому апеляційний суд послався на те, що жодних доказів про участь будь-якого представника ОСОБА_4 у справі матеріали справи не містять, як і не містять будь-яких заяв від такого представника, зокрема і поданих 23 березня 2017 року. Усі заяви від позивача, які містяться у справі, підписані самою ОСОБА_4 У апеляційній скарзі апелянт також не вказує прізвище та місцезнаходження свого представника, хоча зазначає, що він був присутній у судовому засіданні в день постановлення оскаржуваної ухвали. У клопотанні про відкладення розгляду справи, поданому апеляційному суду, взагалі зазначає про відсутність у неї представника.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними, необґрунтованими й такими, що прийняті з неправильним застосуванням норм чинного законодавства. Посилалась на те, що її представник з'явився 23 березня 2017 року в судове засідання, про що він вказав у своїй заяві від 23 березня 2017 року, поданій у той же день до суду. Крім того, суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу, не відклав розгляд справи, хоча вона перед тим подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням її та її представника у відрядженні.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2017 року було відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області указану цивільну справу.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У червні 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді-доповідачу.

Відзив на касаційну скаргу від учасників справи не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_5 про визнання прилюдних торгівнедійсними.

Позивачка була належним чином повідомлена про день, місце та час судових засідань, призначених на 20 грудня 2016 року та 23 березня 2017 року, у які не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про розгляд справи за її відсутності заяву не подала.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

За змістом пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки позивачка ОСОБА_4 була належним чином повідомлена про день, місце та час судових засідань, призначених на 20 грудня 2016 року та 23 березня 2017 року, у які не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про розгляд справи за її відсутності заяву не подала, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

За таких обставин суди правильно застосували положення пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року.

Крім того, залишення позовної заяви без розгляду не позбавляло позивачку доступу до правосуддя, оскільки відповідно до частини другої статті 207 ЦПК України 2004 року особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Доводи касаційної скарги про те, що представник ОСОБА_4з'явився 23 березня 2017 року в судове засідання, про що він вказав у своїй заяві від 23 березня 2017 року, є необґрунтованими, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про її повторну неявку в судові засідання та неподання нею заяви про розгляд справи за її відсутності, що було для суду першої інстанції законною підставою для залишення заяви без розгляду, й не узгоджуються з встановленими обставинами про те, що матеріали справи не містять доказів про участь у справі представника позивачки, як і не містять будь-яких заяв від такого представника, зокрема і поданих 23 березня 2017 року. Усі заяви від ОСОБА_4, які знаходяться у матеріалах справи, підписані самою позивачкою. У клопотанні про відкладення розгляду справи, яке було подано у суді апеляційної інстанції, позивачка взагалі зазначала про відсутність у неї представника.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів про обґрунтоване залишення позовної заяви без розгляду та правильне застосування судом положень пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані ухвали суду першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В.Синельников

В. В. Шипович