П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 752/25247/18

Номер провадження 22-ц/824/5582/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В.В., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іваницької О.В.,

вивчивши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року, постановлену під головуванням судді Колдіної О.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про визнання протиправним та скасування рішення, за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 листопада 2018 року, індексний номер 28859717, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О. М., яке стало підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на об`єкт нерухомого майна - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

У листопаді 2018 року позивач звернулась із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та встановлення заборони вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням, розпорядженням в будь-який інший спосіб та з державною реєстрацією прав власності або інших речових прав на нерухоме майно, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, накладено арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , заборонено вчинення будь-яких дій, пов`язаних із відчуженням, розпорядженням в будь-який інший спосіб та державною реєстрацію речових прав на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, представник АТ «Укрсоцбанк» - адвокат Біллерис Ю.О. 22 лютого 2019 року надіслав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що поставлена судом ухвала суперечить нормам процесуального та матеріального права, у зв'язку з чим має бути скасована.

Так, задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведено наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитись, оскільки позивачем не надано жодного письмового доказу на підтвердження тієї обставини, що нерухоме майно може бути відчужене на користь третіх осіб, або існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Крім того, накладення арешту на спірну квартиру, що є предметом іпотеки, порушує право АТ «Укрсоцбанк», як іпотекодержателя, на звернення стягнення на предмет іпотеки, наданого Законом України «Про іпотеку» та умовами Іпотечного договору.

Також, суд першої інстанції не звернув увагу на не співмірність заходів забезпечення позову позовним вимогам, адже Іпотечний договір є чинним, діє презумпція правомірності правочину, встановлена ст.204 ЦК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року поновлено скаржнику процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 травня 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засідання з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представники скаржника АТ «Укрсоцбанк» - адвокат Гамор Н. В. підтримала доводи апеляційної скарги в повному обсязі, просила її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач приватний нотаріус КМНО Сазонова О. М. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись шляхом направлення судової повістки повідомлення рекомендованою кореспонденцією.

Крім того, ОСОБА_1 та відповідач приватний нотаріус КМНО Сазонова О. М викликались до суду в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а саме шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності останніх.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника скаржника, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборони вчинення будь-яких дій, пов`язаних з його відчуженням, є співмірним з предметом позову, оскільки не застосування даного виду забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження майна та вчинення дій щодо перереєстрації права власності, що унеможливить виконання рішення у разі задоволення позовних вимог.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Статтею 149 ЦПК України визначено підстави для забезпечення позову, зокрема, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 вищевказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.

Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що з метою виконання зобов`язань за кредитним договором № 39.29-50/1088к між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір № 39.29-50/618і від 26 грудня 2007 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_2 .

У подальшому позивач дізналась про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме вищевказану квартиру, що належала їй на праві приватної власності, та перереєстрацію права власності на користь ПАТ «Укрсоцбанк».

Викладені обставини, ураховуючи положення ст.149 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Беручи до уваги, характер даного спору, а саме майнові права на спірне нерухоме майно, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги щодо недоведеності з боку позивача існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В.В. Саліхов

В.В. Соколова