Єдиний унікальний номер 448/1644/18
Провадження № 2-о/448/2/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25.01.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Рушеляк Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за заявою першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області про визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури звернувся до суду з заявою в інтересах держави в особі Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області про визнання спадщини відумерлою, в якій просить визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_1, жительки с.Малнівська Воля Мостиського району Львівської області, яка померла 30.07.2016 року.

Вказує, що до складу спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_1, входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,55 га, з яких 2,36 га рілля та 0,19 га кормові угіддя, що знаходиться на території Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області, яка належала ОСОБА_1 згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №9228 від 07.05.1997р.

Зазначає, що ОСОБА_1 проживала одиноко в ІНФОРМАЦІЯ_1, а на час смерті в Поповицькому психоневрологічному інтернаті Мостиського району Львівської області. Згідно інформації Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області спадкова справа після смерті ОСОБА_1 не заводилася, відомості про заповіт від її імені відсутні, з часу смерті останньої по даний час ніхто за охороною спадкового майна та за оформленням спадщини не звертався.

Просить визнати відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 30.07.2016 року, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,55 га, з яких 2,36 га рілля та 0,19 га кормові угіддя, що знаходиться на території Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області, яка належала ОСОБА_1 згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №9228 від 07.05.1997р., та передати вказану відумерлу спадщину у власність територіальної громади Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області.

В судове засідання прокурор не зявився, натомість скерував на адресу суду письмове клопотання, в якому просить суд задовольнити подану прокуратурою заяву про визнання спадщини відумерлою та розглядати справу без їх участі.

Представник заінтересованої особи - Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявне його письмове клопотання, у якому такий зазначив, що вимоги заяви Городоцької місцевої прокуратури про визнання спадщини відумерлою підтримує, просить розглядати дану цивільну справу у їх відсутності.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 3 ч.1 ст. 131-1Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках. Відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадян або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадян або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.ст.1220-1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Правилами ст.ст.1268-1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об'єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов'язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

Відповідно до копії актового запису про смерть №19 від 01.08.2016р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла 30.07.2016 року в с.Поповичі Мостиського району Львівської області.

Згідно відомостей з погосподарської книги №1 Малнівської сільської ради Мостиського району Львівської області ОСОБА_1 проживала одиноко в ІНФОРМАЦІЯ_1, а 02.12.1999 р. вибула в с.Поповичі Мостиського району Львівської області. З часу вибуття по час своєї смерті ОСОБА_1 проживала в Поповицькому психоневрологічному інтернаті Мостиського району Львівської області, що підтверджується довідкою, виданою Адміністрацією КЗЛОР «Поповицьким психоневрологічним інтернатом» від 08.10.2018р. за №193.

Як вбачається із копії з Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середньої земельної частки) на території Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області ОСОБА_1 за життя отримала Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №9228 від 07.05.1997р. на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,55 га, з яких 2.36 га рілля та 0,19 га кормові угіддя, розташовану на території Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області .

Відповідно до копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданої Мостиською державною нотаріальною конторою Львівської області від 10.09.2018р. №53234110, інформація щодо заведення спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_1, яка померла 30.07.2016р., у Спадковому реєстрі відсутня. Відтак спадкоємці, якщо такі наявні, спадщину не прийняли.

Статтею 334 ЦПК України передбачено, що заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Відповідно до ст.338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Підсумовуючи, враховуючи той факт, що після смерті ОСОБА_1 спадкова справа не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися, так само як і не звертались будь-які особи до Малнівськоволянської сільської ради за охороною спадкового майна, відомості про спадкоємців за заповітом та за законом відсутні та пройшло більше 2 років з моменту відкриття спадщини, суд приходить до висновку про необхідність визнання вищезазначеної земельної ділянки відумерлою спадщиною та передачу спадщини територіальній громаді Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області.

Керуючись ст.ст.76-81, 89, 258, 259, 264, 265, 268, 293-294, 334-338 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області про визнання спадщини відумерлою - задовольнити.

Визнати спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 30.07.2016 року, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,55 га, з яких 2,36 га рілля та 0,19 га кормові угіддя, що знаходиться на території Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області, яка належала ОСОБА_1 згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №9228 від 07.05.1997р., - відумерлою.

Передати вказану відумерлу спадщину - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,55 га, з яких 2.36 га рілля та 0,19 га кормові угіддя, розташовану на території Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області, - у власність територіальної громади Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення суду набрало законної сили «__»________________20__ р.

Суддя Ю.В.Кічак