Справа № 361/6405/19
Провадження № 4-с/361/58/19
У Х В А Л А

04 жовтня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області, в складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Яблонській В.І., з участю представника заявника ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні в м.Бровари скаргу ОСОБА_2 (боржника) на постанову державного виконавця Броварського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Федорук Вікторії Геннадіївни у виконавчому проваджені №49910404 про накладення арешту на картковий рахунок боржника, стягувач ПАТ «Родовід Банк»,

встановив:

У скарзі, поданій суду 10.09.2019р., заявник ОСОБА_2 (боржник у виконавчому провадженні) просить скасувати постанову державного виконавця Федорук В.Г. від 11.05.2019р. в частині накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ОТП Банк» на ім?я ОСОБА_2 .

Скарга вмотивована тим, що виконавцем будо винесено постанову про накладення арешту на майно боржника, і за даною постановою був арештований відкритий ним картковий рахунок у ОТП Банку, який є зарплатним, через що заявник не може отримувати зарплату з даного рахунку, чим порушуються його трудові права. В обгрунтування скарги посилається на ч.2,3 ст.70 Закону Про виконавче провадження, якою встановлені обмеження на утримання з заробітної плати, що на думку заявника - виконавцем порушено.

Представник заявника скаргу підтримав.

Стягувач не явився, подав заяву про розгляд у його відсутності.

Державний виконавець Федорук чи її представник не явились, повідомлені.

Згідно ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка учасника справи не перешкоджає розгляду скарги, тому суд ухвалив розглянути скаргу у відсутності стягувача і державного виконавця, який не явився двічі.

Згідно із ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, порушено їхні права чи свободи.

Суд не вбачає підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного:

Оскаржуваною є Постанова від 11.05.2019р., державний виконавець Федорук В.Г., у виконавчому провадженні №№49910404, стягувач ПАТ «Родовід Банк», боржник ОСОБА_2 , сума стягнення 27023,16 доларів США та 681758,45грн.

Виконавче провадження відкрите за виконавчим листом, виданим Броварським міськрайонним судом Київської області 25.11.2015р. у справі 2/361/19/15.

Таким чином, підсудність скарги визначена правильно.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 10 Закону України Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є: 1) зокрема, звернення стягнення на кошти, … інше майно (майнові права) боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 5,7 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному ст.56 цього Закону.

Статтею 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: зокрема, п.7: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом).

Аналізуючи оскаржувану постанову на предмет її відповідності вимогам закону, що регулює дані питання, суд робить такі висновки:

В оскаржуваній Постанові з назвою «про арешт коштів боржника» вказано: з метою забезпечення виконання рішення суду, керуючись ст.56 Закону Про виконавче провадження, виконавець Постановив: накласти арешт на грошові кошти, що містяться на всіх наявних відкритих рахунках та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, …у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів. П.2: копії постанови направити на виконання до банківських , інших фінансових установ та сторонам виконавчого провадження.

Заявник не оскаржує наявності підстав для накладення арешту на майно та/або кошти боржника, в тому числі і на рахунках, не оспорює наявність відкритого виконавчого провадження, наявності не виконаного рішення суду про стягнення чи будь-які інші дії виконавця, пов`язані з винесенням даної постанови.

Виходячи з невиконання рішення боржником і з наявності відкритого виконавчого провадження про стягнення грошової суми, виконавець мав всі законні підстави для винесення постанови про накладення арешту на майно, в тому числі на кошти боржника, що знаходяться на його рахунках у банках. Тому по змісту і суті постанова є законною і правомірною.

Щодо скасування постанови в частині накладення арешту на вказаний заявником рахунок в ОТП Банку, то суд виходить з наступного:

Розглядаючи скаргу в межах наведених в ній доводів, проаналізувавши зміст постанови, надані докази у їх сукупності і застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд не встановив протиправності в діях виконавця і не встановив підстав для скасування вказаної постанови у вказаній заявником частині.

За змістом постанови, в ній не накладено арешт на вказаний рахунок боржника;

в постанові вказано обмеження сумою, що підлягає стягненню та іншими передбачуваними витратами у виконавчому провадженні, о відповідає вимогам ст.56 Закону;

в постанові оговорено виключення, словами «крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом», що виключає накладення арешту на рахунок або на кошти на рахунку, відносно якого існують прямо визначені у законі заборона та/або обмеження.

Таким чином, відсутні підстави для висновку, що оскаржуваною постановою державний виконавець наклав арешт на кошти боржника саме на вказаному ним рахунку, який є зарплатним, або на весь рахунок, вказаний заявником. Таких дій державний виконавець, принаймні в межах даної постанови, не вчинив, і відповідної постанови не виніс. Тому в межах розгляду даної скарги суд не вбачає підстав для визнання постанови незаконною, а дій виконавця, що виніс дану постанову, - протиправними. Навпаки, зміст постанови вказує на дотримання виконавцем вимог закону і прав боржника (виконавець врахував обмеження для арешту, встановлені законом, і зазначив в постанові про такі виключення та обмеження у повній відповідності до приписів ст.56 закону про виконавче приладження). Тому відсутні підстави вважати, що арешт на зарплатний рахунок боржника та на заробітну плату на такому рахунку був накладений за вимогою виконавця і на підставі оскаржуваної постанови. Тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови в частині накладення арешту на вказаний боржником рахунок та/або на зарплатні кошти на такому рахунку.

Крім того, заявник як доказ надав довідку ОТП банку , що в нього є картковий рахунок у валюті гривня, відкритий 12.02.2019р., даний рахунок відносить до зарплатного проекту ТОВ «ЮК «Франтовський та партнери». Разом з тим, дана довідка не доказує, що на даний картковий рахунок та/або на зарплату боржника накладено арешт саме на підставі оскаржуваної постанови. Надана суду інформація є недостатньою для такого висновку.

Крім того, заявник - як пояснив представник у судовому засіданні - не подавав дану довідку чи інші необхідні реквізити відносно даного рахунку державному виконавцю для реагування і вжиття відповідних заходів, тому відсутні підстави для аналізу дій чи бездіяльності виконавця, пов`язаних з накладенням арешту на вказаний рахунок та/або зарплату боржника.

Не виключено можливість порушень при виконанні оскаржуваної постанови працівниками банку (у разі, якщо даний рахунок підпадає під обмеження, вказані у ст.56 закону). Не виключено можливість накладення арешту на вказаний рахунок та/або кошти на ньому на підставі іншого рішення (постанови), яка не є предметом дослідження у даній справі.

Таким чином, не встановлено протиправності в діях/бездіяльності або в рішенні державного виконавця і відповідно не встановлено в межах розгляду даної скарги порушень виконавцем прав боржника у виконавчому провадженні , в тому числі його прав на отримання зарплати, на що він посилається у своїй скарзі.

Статтею 447 ЦПК передбачено право сторони виконавчого провадження оскаржити такі дії/ бездіяльність виконавця, якими порушено їхні права чи свободи. Такого порушення у даному випадку не встановлено.

Згідно ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У даному випадку не встановлено протиправних дій або бездіяльності виконавця (в межах поданої скарги і викладених у ній доводів); не встановлено незаконності чи протиправності оскаржуваної постанови, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови , в тому числі і в її частині. Скарга необґрунтована, в ній слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 447,450, 451 ЦПК України, Законом «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця Федорук Вікторії Геннадіївни від 11.05.2019р. у виконавчому провадженні №49910404, в частині накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ОТП Банк» на ім,я ОСОБА_2 , - відмовити.

Строк подання апеляційної скарги на ухвалу- 15 днів з дня складення повної ухвали. У разі, якщо ухвалу не буде вручено в день її складення учасник справи має право на поновлення строку оскарження, якщо подасть апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня отримання копії. Скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Броварський міськрайонний суд Київської області згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повна ухвала виготовлена 07.10.2019р.

Суддя Т.В. Селезньова