Постанова

Іменем України

25 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 755/16508/16-ц

провадження № 61-28710св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача -ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

представник відповідача -ОСОБА_7,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5на рішення Апеляційного суду міста Києва, у складі колегії суддів: Рейнарт І. М., Кирилюк Г. М., Музичко С. Г.,

від 11 вересня 2017 року.

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його двоюрідний брат ОСОБА_10, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, грошові вклади на рахунках у ПАТ «Родовід Банк», ПАТ «Банк «Аркада»,

ПАТ «Ощадбанк» та гараж у гаражному кооперативі АДРЕСА_2 У серпні 2015 року позивач звернувся до Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_10, але йому було відмовлено у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Зазначав, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважної причини, пов'язаної з об'єктивними, непереборними труднощами, оскільки позивач мав тяжке захворювання, внаслідок чого він був позбавлений можливості виїжджати з місця проживання. Крім того, про смерть спадкодавця він дізнався лише у липні 2015 року.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд визначити йому додатковий строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_10, який помер 16 листопада

2012 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва, у складі судді Яровенко Н. О., від 20 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наявність тяжкої хвороби у позивача визнається поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, проте дійсною причиною пропуску позивачем такого строку є те, що він дізнався про смерть спадкодавця у липні 2015 року, що на думку суду першої інстанції не є поважною причиною пропуску зазначеного строку. Зазначені позивачем підстави не є такими, які можуть вважатись перешкодою для написання заяви і прийняття спадщини.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 11 вересня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що наявність тяжкого захворювання у позивача є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що у зв'язку зі станом здоров'я у період з 12 лютого 2013 року по 16 травня 2013 року, а також до серпня 2015 року він був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про витребування амбулаторної карти з Олександрійської центральної районної лікарні для підтвердження стану здоров'я позивача у період з лютого по травень 2013 року. Апеляційний суд зробив безпідставне припущення, що позивач є працівником ПАТ «Александрія-Втормет» на підставі листка непрацездатності та дійшов висновку, що стан здоров'я позивача надавав йому можливість працювати, не витребувавши при цьому трудову книжку позивача та не отримавши пояснень від позивача. Апеляційний суд не дослідив чи повідомляв відповідач нотаріуса про наявність інших спадкоємців.

Короткий зміст відзивів (заперечень) на касаційну скаргу.

У відзиві (запереченнях) на касаційну скаргу представник

ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просить залишити касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

23 травня 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.

У грудні 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_6 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції у випадку розгляду справи судом касаційної інстанції з викликом сторін.

Ураховуючи те, що триває стадія попереднього розгляду, під час якої судове засідання не проводиться, підстави для задоволення заяви ОСОБА_6 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції відсутні.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_10, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1; грошові кошти, які знаходяться на рахунках у ПАТ «Родовід Банк», ПАТ «Банк «Аркада» та

ПАТ «Ощадбанк», а також гараж у гаражному кооперативі АДРЕСА_2

ОСОБА_4 є двоюрідним братом ОСОБА_10, що підтверджується копіями архівних довідок та копією свідоцтва про народження позивача

(а. с. 5, 6, 10).

22 березня 2013 року Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_10 на підставі заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_8, які у 2014 році отримали свідоцтво про право на спадщину.

12 серпня 2015 року позивач звернувся до Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини

(а. с. 31).

Листом від 13 серпня 2015 року позивачу було роз'яснено, що ним було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому він має право звернутись до суду із заявою про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини (а. с. 8).

Обґрунтовуючи свої позов, ОСОБА_4 зазначив дві причини пропуску строку для прийняття спадщини: 1) тяжка хвороба; 2) про смерть двоюрідного брата він дізнався лише 27 липня 2015 року.

З 2005 року позивач має ряд захворювань, з приводу чого перебуває на диспансерному обліку у лікаря-кардіолога Олександрійської центральної районної лікарні. 09 листопада 2012 року він переніс гострий трансмуральний інфаркт міокарду та перебував на стаціонарному лікуванні до 22 січня 2013 року. З 22 січня 2013 року по 08 лютого 2013 року він перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні з приводу гострого порушення мозкового кровообігу.

Згідно епікризу № 847 з 09 лютого 2013 року по 11 лютого 2013 року

ОСОБА_4 направлений на амбулаторне лікування та повинен був з'явитись на лікарську комісію 11 лютого 2013 року.

ОСОБА_4 є працівником ПАТ «Олександрія-Втормет» та йому було видано листок з тимчасової непрацездатності № 799691.

Позиція Верховного Суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК Україниспадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відтак, шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10 сплив 16 травня 2013 року.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12,

від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15.

Позивач звертався до суду із позовом про визначення додаткового строку про прийняття спадщини (справа № 755/16173/15-ц). Причиною пропуску строку позивач зазначав, що про смерть спадкодавця він дізнався лише у липні 2015 року

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2016 року у справі № 755/16173/15-ц, яке набрало законної сили, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що сама по собі необізнаність про смерть спадкодавця без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, враховуючи аргументи та доводи позивача, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Безспірних доказів на підтвердження поважності причин пропуску більше ніж на два роки строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав, не довів наявності об'єктивних, непереборних, істотних труднощів (у тому числі, що у період з 12 лютого 2013 року по 16 травня 2013 року він перебував у тяжкому фізичному стані та не мав об'єктивної можливості звернутися до нотаріуса), що у силу

статті 60 ЦПК України, 2004 року, є його процесуальним обов'язком.

Посилання касаційної скарги на безпідставну відмову суду апеляційної інстанції у задоволенні клопотання представника позивача про витребування амбулаторної карти позивача не можуть бути взяті до уваги, оскільки позивач не довів відсутність можливості самостійно отримати відповідні довідки або копію амбулаторної карти хворого з метою надання доказів на підтвердження свого стану здоров'я у період з 12 лютого

2013 року по 16 травня 2013 року, а також до серпня 2015 року.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалено із порушенням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Апеляційним судом правильно застосовано до спірних правовідносин положення статті 1272 ЦК України та дотримано норми процесуального права, зроблено обґрунтовані висновки на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 11 вересня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта