Дата документу 07.02.2019
Справа № 334/5393/18
Провадження № 2/334/885/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 лютого 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гнатюка О.М., при секретарі Піки А.А., розглянув у спрощеному позовному проваджені у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з квартири без надання іншого житла, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому вказують, що їм на праві приватної спільної часткової власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 03.07.2002 року, технічним паспортом інв. №44564, складеним 02.07.2002року. Після придбання квартири позивачі у ній не проживали, оскільки з липня 2002 року переїхали на постійне місце проживання до Німеччини. 11.08.2007 року відповідачка уклала шлюб із сином позивачів ОСОБА_4, після чого позивачі запропонували ОСОБА_3 користуватися вказаною квартирою. З 17.09.2002 року у квартирі був зареєстрований ОСОБА_4, а з 19.01.2008 року була зареєстрована та проживає відповідачка. Відповідач вселилася до квартири та проживала у ній за усною згодою позивачів і власників, без укладання договору найму жилого приміщення. За усною домовленістю відповідачем та позивачами відповідач повинна була утримувати квартиру у належному стані та оплачувати комунальні послуги. 10.05.2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був розірваний, У зв'язку із тим, що позивачі постійно проживають за кордоном у Німеччині, вони вирішили розпорядитися вказаною квартирою шляхом укладення договору дарування. Однак зазначених дій позивачі вчинити не можуть, оскільки відповідач, яка не є членом їхньої сім'ї, по теперішнього часу проживає у даній квартирі, незважаючи на неодноразові прохання з їхнього боку відмовляється добровільно виселитися із займаної квартири та знятися з реєстрації. Крім того. ОСОБА_3 протягом пяти місяців не сплачує житлово-комунальні послуги, у результаті чого утворилася заборгованість за спожиті комунальні послуги, в тому числі за утримання будинку у розмірі 770 грн. 21 коп. Через вказану бездіяльність відповідача, яка не несе витрати по утриманню житла в якому проживає, позивачі не можуть скористатися своїм правом на оформлення субсидії. Таким чином відповідач чинить позивачам перешкоди, чим порушує права позивачів користування та розпорядження майном, що належить їм на праві власності.

В судове засідання позивачі не зявилися, представник позивачів надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі позивачів та представників позивачів у порядку письмового провадження та винести заочне рішення. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала, з заявою про розгляд справи у її відсутністю до суду не зверталась.

У звязку з відсутністю сторін у судовому засіданні, суд ухвалює у справі заочне рішення у порядку ст.ст. 280-284 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивачі є власниками в рівних частках квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.07.2002 року (серія та номер АЕК № 624802), посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером 1938 та технічним паспортом від 02.07.2002 року за інвентарним № 44564.

У даному жилому приміщенні зареєстрована ОСОБА_3 з 19.01.2008 р., що вбачається з акту № 58 про фактичне проживання громадян, які мешкають у житлових приміщеннях, що є обєктами приватної власності від 12 червня 2014 року, довідкою № 859 Центру обслуговування абонентів Єдиної абонентської служби ЗМР від 12 червня 2014 року та відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 08.08.2018 за №01-71/6445.

23.06.2018 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_6 звернулися до відповідача ОСОБА_3 із письмовою вимогою від 22.06.2018 року про звільнення квартири (виселення) у добровільному порядку. Зазначена вимога була надіслана цінним листом ОСОБА_3 за адресою місця її реєстрації, а саме: 69121. АДРЕСА_1, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ «Укрпошта» від 23.06.2018 року та описом вкладення до цінного листа від 23.06.2018 року.

Таким чином, реєстрація відповідачки у квартирі і її невиконання вимоги позивачів звільнити жиле приміщення перешкоджає власникам реалізовувати надані законом права вільно розпоряджатися належним майном.

Згідно з ч. 1 ст. 401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом

Згідно із ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Виходячи із того, що позивачі є власниками квартири і як власники цього майна надали право відповідачу користуватися ним. відповідач разом із власниками не проживає, спільним побутом із ними не пов'язана, - право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власників цього майна на підставі ч.2 ст. 406 ЦК України.

В силу ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 391, 406 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з квартири без надання іншого житла.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, перешкоди в здійсненні права користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Гнатюк