Постанова

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа №694/599/17

провадження №61-41923св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 01 березня 2018 року у складі судді Сакун Д. І. та постанову апеляційного суду Черкаської області від 17 липня 2018 року у складі колегії суддів: Гончар Н. І., Сіренка Ю. В., Ювшина В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - ОСОБА_4 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив здійснити поділ спільного майна подружжя та виділити у власність позивачу наступне майно: холодильник «Електролюкс», морозильну камеру «Атлант», ліжко 2-х спальне, шафа 2-х дверна, кухню корпусну, пральну машину, водонагрівач «Арістон», тумбу під телевізор, причіп легковий, стіл кухонний, мікрохвильову піч «Самсунг», сушарку «Ротор», соковарку, млин, гвинтокрут, соковарку (мульті).

2. Відповідачу просив виділити у власність таке майно: холодильник «Атлант», газову плиту, крісла розкладні (2 шт.), килим (підлога 4 шт.), трактор «Ділма 244», стіл (гостинний), пральну машину авт. «ALPARI», водонагрівач «Термекс», комод, електрочайник, килим (настінний 2 шт.), карнизи (7 шт.), меблевий гарнітур, гардини, болгарку, гарнітур для прихожої, прасувальну дошку, соковижималку, телевізор «LG».

3. Позовна заява мотивована тим, що з 09 листопада 1996 року по 13 жовтня 2016 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу з відповідачем, до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства з лютого місяця 2016 року, сторонами за спільні кошти було набуте у спільну власність зазначене вище майно.

4. Оскільки сторони не досягли згоди щодо добровільного поділу майна, позивач просив здійснити такий розподіл у судовому порядку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

5. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області

від 01 березня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 : холодильник «Електролюкс», морозильну камеру «АТЛАНТ», ліжко двухспальне, шафу двухдверну, кухню корпусну, пральну машинку-полуавтомат «АLPARI», водонагрівач «Арістон», тумбу під телевізор, причіп автомобільний, мікрохвильову піч «Самсунг», сушарку «Ротор», килими настінні 2 шт, млин, гвинтокрут, холодильник «Атлант», газову плиту, крісла розкладні 2 шт., пральну машинку-автомат «LG», водонагрівач «Термекс», скороварку мульті, електрочайник, комод, меблевий гарнітур житлової кімнати, килим на підлогу, стіл кухонний, стіл гостинний, гардини 2 шт., болгарку, соковарку, прасувальну дошку, соковижималку, карнизи 7 шт., телевізор.

Виділено у власність ОСОБА_1 . наступне рухоме майно: холодильник «Електролюкс», морозильну камеру «Атлант», ліжко двухспальне, шафу двухдверну, кухню корпусну, пральну машинку-полуавтомат «АLPARI», водонагрівач «Арістон», тумбу під телевізор, причіп автомобільний, мікрохвильову піч «Самсунг», сушарку «Ротор», килим настінний 1 шт, млин, гвинтокрут.

Виділено у власність ОСОБА_2 . наступне рухоме майно: холодильник «Атлант», газову плиту, крісла розкладні 2 шт., пральну машинку-автомат «LG», водонагрівач «Термекс», скороварку мульті, електрочайник, комод, меблевий гарнітур житлової кімнати, килим на підлогу, стіл кухонний, стіл гостинний, гардини 2 шт., болгарку, соковарку, прасувальну дошку, соковижималку, карнизи 7 шт., телевізор.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

6. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вказаний позивачем перелік майна (окрім трактора міні «Дерма 244»), було придбано сторонами під час перебування у шлюбі, а тому є спільною сумісною власністю подружжя, яке підлягає поділу між ними.

7. Місцевий суд також дійшов висновку, що трактор міні «Дерма 244» є особистою власністю відповідача, оскільки придбаний за кошти, отримані від продажу її особистого майна та не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому поділу не підлягає.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

8. Постановою апеляційного суду Черкаської області від 17 липня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишені без задоволення. Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 01 березня 2018 року залишено без змін.

9. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним у справі доказам, суд вирішив спір між сторонами відповідно до принципу змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. У касаційній скарзі, поданій у квітні 2018 року, ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, позовну заяву залишити без розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

11. Касаційна скарга мотивована тим, що при вирішенні спору, суд не встановив обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, загальну суму майна, та на яку суму виділено майно кожному з подружжя, не враховано доводи відповідача про відсутність та приховувавння частини спільного майна, яке позивач просить поділити.

12. Заявник також посилається на те, що поза увагою суду залишилось те, що на час відкриття провадження у справі позовна заява не була оплачена судовим збором, що свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам цивільного процесуального закону України.

13. Касаційна скарга містить посилання на зловживання з боку позивач процесуальними правами.

Доводи інших учасників справи

14. Відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу аргументовано тим, що суд вирішив спір між сторонами відповідно до принципу змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

15. Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

16. Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

17. 09 листопада 1996 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2016 року.

18. За спільні кошти подружжям придбано наступне майно: холодильник «Атлант», холодильник «Електролюкс», морозильну камеру «Атлант», двоспальне ліжко, газову плиту, кухню корпусну, пральну машина «LG», пральну машину «АLPARI», водонагрівач «Термекс», мікрохвильову піч «Самсунг», скороварку, електрочайник, меблевий гарнітур, стіл кухонний, сушарку «Ротор», соковарку, соковижималку, прасувальну дошку, килими на підлогу, карнизи, причіп легковий, млин, болгарка, гвинтокрут, комод, гардини, стіл гостинний, килими настінні 2 шт., телевізор «LG».

19. Сторони не дійшли згоди щодо добровільного поділу майна подружжя.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

20. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

21. Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

22. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

23. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

24. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

25. Спір між сторонами виник з приводу поділу майна подружжя.

26. У справі, яка переглядається, суд указав, що між сторонами, на момент подання позову, було досягнуто згоди стосовно вартості вказаного майна, яке підлягає поділу.

27. Погоджуючись з рішенням місцевого суду, апеляційний суд указав, що вимога про стягнення грошової компенсації в рахунок більшої частки майна позивачем не заявлялась. При цьому, судом враховано те, що в уточнених позовних вимогах позивач просив розділити майно за варіантом, який передбачав виділення йому майна на загальну суму 33 420 грн, а відповідачу - на загальну суму 87 067 грн. Визначаючи вартість майна, позивач виходив не з дійсної ринкової вартості, а посилався на те, що вартість спільного майна визначена за погодженням сторін.

28. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

29. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

30. У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

31. Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

32. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

33. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

34. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

35. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України).

36. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

37. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

38. У разі недосягнення домовленості сторін щоло вартості майна, суд повинен роз`яснити сторонам право заявляти клопотання щодо провадження товарознавчої експертизи.

39. Обмежившись посиланням на досягнення сторонами згоди стосовно вартості майна, яке підлягає поділу, суд залишив поза увагою той факт, що такий висновок спростовується письмовими доказами (а. с. 137-138, 139-141), оскільки з боку відповідач у суді першої інстанції запропоновано власний варіант розподілу майна із зазначення вартості майна, яка суттєво відрізняється від визначеної позивачем.

40. Крім того, суд не дав жодної правової оцінки письмовим запереченням відповідача, у яких до спільного майна подружжя відповідачем віднесено причіп тракторний, плуг двокорпусний, пристрій для посадки та обробітку картоплі (а. с. 32-35).

41. З висновку апеляційного суду слідує, що мало місце відступлення від засад рівності часток подружжя у їхньому спільному майні, при цьому судові рішення не містять жодних мотивів та обґрунтувань з цього питання.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

42. У силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено, а відтак, не має можливості вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.

43. Згідно з пунктами 1, 2 частини третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

44. За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи судами не встановлені, а саме, не визначено обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, загальну суму майна, та на яку суму виділено майно кожному з подружжя, не зазначено підстави відступлення від рівності часток ухвалені у справі судові рішення інстанції не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області

від 01 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 17 липня 2018 року скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська