Провадження № 2-о/185/141/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Юдіної С.Г., за участю секретаря судового засідання Мінарської О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за заявою адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа Голосіївський районний у місті Києві відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києвіпро встановлення факту смерті, у порядку ст. 317 ЦПК України, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2звернувся до суду з заявою, у якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Російська Федерація, громадянина України, який помер 04 травня 2018 року в місті Антрацит, Луганської області, Україна. У обґрунтування своєї заяви зазначає, що 04 травня 2018 року в місті Антрацит, Луганської області, помер батько ОСОБА_2-ОСОБА_3, про що 19 червня 2018 року відділом запису актів цивільного стану Антрацитовського міськрайонного управління юстиції МЮ ЛНР видано свідоцтво про смерть серія І-ВВ № 055596. Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 відмовлено в державній реєстрації смерті, оскільки предявлений нею документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Представник заявника у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, повністю підтримав заявлені вимоги.

Представник заінтересованої особи Голосіївського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій територій України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої територій, відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 11 липня 1975 року, серія 1-ЕД № 454408.

04 травня 2018 року ОСОБА_3 помер в місті Антрацит, Луганської області про що видано довідку про причину смерті № 134 від 05.05.2018 р., причина смерті: злоякісне новоутворення передміхурової залози.

19 липня 2018 року відділом запису актів цивільного стану Антрацитовського міськрайонного управління юстиції МЮ ЛНР видано свідоцтво про смерть серія І-ВВ № 055596.

30 жовтня 2018 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовлено ОСОБА_2 у державній реєстрації смерті батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки нею предявлений документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть).

Судом встановлено, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 04 травня 2018 року на тимчасово непідконтрольній Україні території у м. Антрацит, Луганської області, після його смерті дочка не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка, а отримане свідоцтво про смерть ЛНР серія І-ВВ № 055596, видане відділом запису актів цивільного стану Антрацитовського міськрайонного управління юстиції МЮ ЛНР, який розташований на непідконтрольній території України, не може бути використане для реєстрації смерті на території України.

Встановлення факту смерті батька ОСОБА_2 необхідно для отримання свідоцтва про смерть для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України.

Приймаючи до уваги те, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав дочки ОСОБА_2, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявник в інтересах ОСОБА_2 має на меті встановити факт смерті ОСОБА_3 для отримання свідоцтва про смерть та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 95, 263-265, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа Голосіївський районний у місті Києві відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту смерті, у порядку ст. 317 ЦПК України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Російська Федерація, громадянина України, який помер 04 травня 2018 року в місті Антрацит, Луганської області, Україна.

Рішення, відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя С. Г. Юдіна