Справа № 360/881/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Унятицького Д.Є.

за участю секретаря - Щербакової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 листопада 2017 року відповідач позичив у нього 5000 доларів США, які зобов`язався повернути до 14 грудня 2017 року. Оскільки відповідач після спливу строку гроші не повернув просив стягнути з нього заборгованість в розмірі 5000 доларів США, що еквівалентно 133843,53 грн., 3% річних у розмірі 5291 грн. та 16788,65 грн. інфляційних втрат.

В судовому засіданні представник позивача Плюта Р . В. позов підтримав, викладене підтвердив.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 14 листопада 2017 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 5000 доларів США терміном до 14 грудня 2017 року, які відповідач у встановлений строк не повернув, що підтверджується копією розписки (а.с.4).

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки станом на 14 грудня 2017 року сума боргу становила 136 337,45 грн., то 3% річних із вказаної суми за 482 дні становить 5401,20 грн., сума інфляційних збитків - 19577,99 грн. Однак розглядаючи справу в межах позовних вимог суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 133 843,53 грн. основного боргу, 5291 грн. - 3% річних та 16788,65 грн. інфляційних втрат.

При цьому, необхідно зазначити, що відповідно до ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Виходячи з викладено, підстав для стягнення суми боргу в іноземній валюті не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в прозові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 22200 грн., однак доказів про сплату витрат у вказаному розмірі суду не надав. Тому враховуючи, що позивачем надано підтвердження про сплату витрат на правничу допомогу в розмірі 7200 грн. (а.с.12), то суд вважає за необхідне стягнути вказану суму з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 1046 ЦК України, ст.263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 133843 (сто тридцять три тисячі вісімсот сорок три) гривні 53 копійки боргу, 5291 (п`ять тисяч двісті дев`яносто одну) гривню - 3% річних, 16788 (шістнадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім) гривень - інфляційних втрат, 1559 (одну тисячу п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 25 копійок - сплаченого судового збору та 7000 (сім тисяч) гривень витрат на правову допомогу.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 07 жовтня 2019 року.

Головуючий-суддяД.Унятицький