РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Носика М.А.

секретар судового засідання Кудінова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4, Дніпрорудненська міська рада Василівського району Запорізької області, Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,суд,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 має у приватній власності квартиру АДРЕСА_1. Як члени її сім'ї в квартирі зареєстровані чоловік позивачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька позивачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В серпні 2017 року відповідачка ОСОБА_2 разом зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, виїхали до Російської Федерації, і позивачці на теперішній час не відомо їх фактичне місце перебування. Після від'їзду відповідачки до Росії ОСОБА_1 самостійно утримує квартиру та оплачує комунальні послуги з урахуванням наданих їй субсидій. Приблизно в середині жовтня 2018 року у відділі соціального захисту м. Дніпрорудне їй було відмовлено у прийняті документів на житлову субсидію в зв'язку з тим, що її члени сім'ї - донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована в АДРЕСА_8 не має доходів на території України, оскільки проживає за межами України. Згідно акту обстеження від 13 листопада 2018 року, складеного депутатом Дніпрорудненської міської ради ОСОБА_5 в присутності сусідів ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_2, ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_3, та ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_4, донька позивачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично в квартирі АДРЕСА_5 не проживають з серпня 2017 року, оскільки вони виїхали до Росії. Позивачка є пенсіонеркою і залишилася проживати з єдиним джерелом доходів від своєї пенсії, тому відмова у наданні житлової субсидії для неї є негативними наслідками. За актом складеного депутатом Дніпрорудненської міської ради відповідачка ОСОБА_2, та її донька ОСОБА_3, в квартирі АДРЕСА_6 не проживають більше одного року, тому за законом вони втратили право користування житлом. Тому, ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Службу у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, про що її повідомити.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, справу просить розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з клопотання про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечує.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився.

Представник третьої особи Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, справу просить розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з'явився, справу просить розглядати за його відсутності.

Вивчивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 24 вересня 2001 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Жук Л.М., зареєстрованого в реєстрі №3439, та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухолле майно про реєстрацію права власності реєстраційний номер об'єкта нерухомості 209.

Як члени її сім'ї в квартирі зареєстровані чоловік позивачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька позивачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою з місця реєстрації за №10618 від 14 листопада 2018 року.

В серпні 2017 року відповідачка ОСОБА_2 разом зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, виїхали до Російської Федерації, отримала громадянство РФ, де і постійно мешкає з донькою.

Після від'їзду відповідачки до Російської Федерації, ОСОБА_1 самостійно утримує квартиру та оплачує комунальні послуги з урахуванням наданих їй субсидій. Приблизно в середині жовтня 2018 року у відділі соціального захисту м. Дніпрорудне їй було відмовлено у прийняті документів на житлову субсидію в зв'язку з тим, що її члени сім'ї - донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована в АДРЕСА_8 не має доходів на території України, оскільки проживає за межами України.

Згідно акту обстеження від 13 листопада 2018 року, складеного депутатом Дніпрорудненської міської ради ОСОБА_5 в присутності сусідів ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_2, ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_3, та ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_4, донька позивачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично в квартирі АДРЕСА_5 не проживають з серпня 2017 року, оскільки вони виїхали до Російської Федерації.

Позивачка є пенсіонеркою і залишилася проживати з єдиним джерелом доходів від своєї пенсії, тому відмова у наданні житлової субсидії для неї є негативними наслідками.

За актом складеного депутатом Дніпрорудненської міської ради відповідачка ОСОБА_2, та її донька ОСОБА_3, в квартирі АДРЕСА_6 не проживають більше одного року.

Перешкод щодо користування житловою площею в будинку позивачка не чинить.

Відповідачка та її неповнолітня донька фактично втратили своє право на проживання у належному позивачці на праві приватної власності житлі.

Позивач, як власник квартири, має право відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та визнати ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити:

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3), яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1), такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик