КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/5498/2019 Головуючий в 1 інстанції - Буймова Л.П.
Унікальний № 381/1529/18 Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

01 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Панченка М.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2018 року указаний вище позов задоволено частково.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник відповідача 26 лютого 2019 року подав апеляційну скаргу, провадження за якою не може бути відкрите з огляду на наступне.

Так, за змістом ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду -протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення слідує, що днем складення повного судового рішення є 17 вересня 2018 року.

Отже, строк на апеляційне оскарження рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2018 року сплив 15 жовтня 2018 року.

Проте, апеляційна скарга подана 26 лютого 2019 року, тобто з пропуском строку, встановленого процесуальним законом.

В апеляційній скарзі заявником порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення.

При цьому, заявник послався на те, що відповідачем у жовтні 2018 року вже подавалася апеляційна скарга, яка ухвалою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року залишена без руху, у зв'язку з необхідністю надання нової редакції апеляційної скарги та сплати судового збору. Між тим, як зазначає скаржник, копію указаної ухвали отримано ним лише 22 лютого 2019 року(після визнання неподаною та повернення апеляційної скарги), а тому 26 лютого 2019 року представник відповідача повторно звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із заявлених у ньому підстав не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов'язковим для сторін і не може переглядатися.

Забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін про прийняті рішення в їх справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "ОлександрШевченко проти України" та у справі "Трух проти України).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі "Перетяка та Шереметьев проти України").

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.01.2019 року по справі №2-16552/10.

Між тим, обставини, на які посилається відповідач у клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку, спростовується наявними матеріалами справи.

Зокрема, за змістом розписки про ознайомлення з матеріалами справи /а.с. 103/, ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, 15 листопада 2018 року ознайомився з матеріалами справи, у тому числі з ухвалою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року, а тому сторона відповідача була обізнана про необхідність усунути недоліки апеляційної скарги, починаючи з 15 листопада 2019 року.

Крім того, відповідно до зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 112/, ОСОБА_3 01 грудня 2018 року отримав ухвалу Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги.

Проте, повторне подання апеляційної скарги із усуненням обставин, які стали підставою для повернення апеляційної скарги, мало місце лише 26 лютого 2019 року, тобто через три місяці після того, як особа дізналася про необхідність усунення відповідних недоліків.

Будь-яких причин неподання апеляційної скарги, починаючи з 01 грудня 2018 року по 26 лютого 2019 року, відповідачем суду не наведено.

Таким чином, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, вказані позивачем у заяві про поновлення відповідного строку, слід визнати неповажними.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

За таких обставин, виходячи з викладеного вище, апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2018 року слід залишити без руху, а заявнику надати строк 10 днів з дня отримання копії даної ухвали для надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2018 року залишити без руху та надати скаржнику строк 10 днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Попередити, що в разі не виправлення у визначений судом термін недоліків апеляційної скарги в частині пропуску строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: