Справа № 760/5383/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 вересня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивував тим, що 14 червня 2017 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого він передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 90000 гривень, а останній зобов`язався повернути їх до 14 червня 2018 року. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач написав йому боргову розписку від 14 червня 2017 року.

Відповідачем повернуто йому 47131 гривню 52 копійки.

Таким чином, залишок заборгованості становить 42868 гривень 48 копійок.

Незважаючи на взяті на себе зобов`язання, відповідач борг повністю не повертає, тому він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 42868 гривень 48 копійок боргу, 9677 гривень 71 копійку процентів за період з 15 лютого 2018 року по 01 лютого 2019 року на підставі ст. 1048 ЦК України, 2672 гривні 49 копійок індексу інфляції, 817 гривень 44 копійки трьох процентів річних та сплачений судовий збір.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення в справі заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 14 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 90000 гривень, а останній зобов`язався повернути їх до 14 червня 2018 року.

На підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_2 написав ОСОБА_1 розписку про отримання коштів від 14 червня 2017 року (а.с. 5).

ОСОБА_2 повернув ОСОБА_1 борг частково у сумі 47131 гривні 52 копійки, що підтверджується випискою по картці/рахунку ОСОБА_1 за період з 14 червня 2017 року по 21 січня 2019 року (а.с. 6-27).

Станом на день подачі позову до суду відповідач борг повністю не повернув.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Встановлено, що відповідно до договору позики від 14 червня 2017 року ОСОБА_2 має повернути ОСОБА_1 90000 гривень. Відповідачем повернуто частину боргу в сумі 47131 гривні 52 копійки.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 42868 гривень 48 копійок (90000 - 47131,52 = 42868, 48), тобто стягненню з відповідача підлягає зазначена сума.

ОСОБА_1 також просить стягнути з відповідача проценти за період з 15 лютого 2018 року по 01 лютого 2019 року на підставі ст. 1048 ЦК України у сумі 9677 гривень 71 копійки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Договором позики між сторонами розмір процентів не встановлений.

Позивачем наданий суду розрахунок процентів за договором. Разом з тим, з розрахунку вбачається, що всупереч вимогам ст. 1048 ЦК України позивачем нараховані проценти в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягають проценти за період з 15 лютого 2018 року по 01 лютого 2019 року на підставі ст. 1048 ЦК України у розмірі 4838 гривень 85 копійок (розмір процентів на рівні облікової ставки Національного банку України).

Позивач також просить стягнути з відповідача 2672 гривні 49 копійок індексу інфляції та 817 гривень 44 копійки трьох процентів річних за період прострочення з 15 червня 2018 року по 01 лютого 2019 року.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних.

Термін прострочення за договором позики складає 232 дні. Отже, сума 3 % річних складає 817 гривень 44 копійки (42868,48 х 0,03 = 1286,05 : 365 = 3,52 х 232 = 817,44).

Розрахунок суми трьох процентів річних та індексу інфляції по договору позики наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 3).

Таким чином, стягненню з відповідача підлягають нараховані три проценти річних у сумі 817 гривень 44 копійки та індекс інфляції у розмірі 2672 гривні 49 копійок.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази.

12 лютого 2019 року між адвокатом Глухеньким О.А. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги, за умовами якого адвокат зобов`язався надавати замовнику професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (а.с. 30-31).

Крім того, у матеріалах справи міститься ордер на ім`я Глухенького О.А. (а.с. 32), копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Глухенького О.А. та копія посвідчення адвоката (а.с. 33).

Вбачається, що позивачем не надано суду доказів оплати ним наданих послуг (квитанції про сплату), детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено статтею 137 ЦПК України.

За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 гривень задоволенню не підлягає.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню частково.

З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір на користь позивача у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Керуючись статтями 526, 530, 533, 549, 625, 629, 759, 1046-1051 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 42868 гривень 48 копійок боргу, 4838 гривень 85 копійок процентів за період з 15 лютого 2018 року по 01 лютого 2019 року, 817 гривень 44 копійки трьох процентів річних, 2672 гривні 49 копійок індексу інфляції та 768 гривень 40 копійок судового збору.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: