Справа № 426/5112/19
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

30 вересня 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Реки А.С.,

за участю секретарів судового засідання Гапич К.В., Вєдєрникової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

Встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Луганської міської ради, третя особа: Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Луганській області про визнання права власності в порядку спадкування. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , 1946 року народження. Після смерті чоловіка позивач звернулася до державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, а саме недоотриманої спадкодавцем пенсії у сумі 44757,47 грн. У подальшому її заява була переслана до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу. Проте, постановою державного нотаріуса № 373/02-31 від 10 травня 2019 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній документ, що визначає коло спадкоємців за законом. Надана її представником довідка від 15 квітня 2019 року про склад зареєстрованих осіб за місцем проживання спадкодавця на день його смерті, на думку нотаріуса, не має законної сили, оскільки видана на тимчасово окупованій території, з причини чого нотаріус в усній формі відмовив у прийнятті цієї довідки. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутись до суду з метою оформлення спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на недоотриману пенсію в розмірі 44757 грн. 47 коп., що залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 28 травня 2019 року було призначено справу до розгляду в порядку загального провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 25 червня 2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні суду пояснила, що її чоловік ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа в смт. Біловодськ, але проживав в м. Луганську, оскільки він був інвалідом ІІ групи та не міг ходити, у зв`язку з чим не зміг підтвердити свій статус у Пенсійному фонді. Після смерті чоловіка в нотаріальній конторі їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні відомості про місце проживання ОСОБА_2 на момент смерті та коло осіб, які з ним проживали. Вони з чоловіком проживали разом в м. Луганську, вона здійснювала за ним догляд, займалася його похованням. Після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори, окрім неї, більше ніхто не звертався, на утриманні її чоловік нікого не мав, оскільки сам був непрацездатний. Просить задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач - Луганська міська рада про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України та ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», уповноваженого представника в судове засідання не направили, про причини неявки відомостей не надходило.

Представник третьої особи - Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Луганській області в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій просили ухвалити рішення по справі на розсуд суду та розглянути справу за відсутності їх представника (а.с. 88).

Свідок ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, суду пояснив, що є родичем позивача, йому відомо, що позивач з її чоловіком - ОСОБА_2 проживали разом за однією адресою у місті Луганську. На момент смерті ОСОБА_2 з ним проживала лише його дружина - ОСОБА_1 , яка здійснювала за ним догляд, та займалася його похованням. Діти та онуки мешкають окремо.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дала пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_3 .

Зі згоди позивача суд ухвалює проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_1 , виданого Палацом Щастя м. Луганська 07.05.1967 року (а.с.6).

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Луганську (а.с.7,39).

Згідно довідки Центржилком м. Луганська № 408 від 15.04.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживали 2 особи: дружина - ОСОБА_1 , чоловік - ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (а.с. 12).

15 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Рубіжанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 з дотриманням строків прийняття спадщини (а.с.38, 40).

Як вбачається з листа Рубіжанської державної нотаріальної контори № 8/01-16 від 23.01.2019 року, заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено до Сєвєродонецької державної нотаріальної контори (а.с.11,44).

28 січня 2019 року Другою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 63670089 після смерті ОСОБА_2 (а.с.45-48).

07 березня 2019 року державний нотаріус Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Чиркіна Т.Д. звернулася із запитом № 164/0-14/01/2019 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Луганській області про розмір пенсії померлого ОСОБА_2 , яка не була отримана ним за життя (а.с.63).

Як вбачається з копії відповіді Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Луганській області, розмір невиплаченої пенсії ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 24.04.2019 року становить 44757,47 грн. Розмір пенсії може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України особою, яка має право на отримання даної виплати згідно свідоцтва на право на спадщину (а.с.67).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 54899807 від 28.01.2019, спадковий заповіт не складався, спадкоємці за заповітом після смерті ОСОБА_2 відсутні (а.с. 47).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10.05.2019 року № 373 державний нотаріус Другої Сєверодонецької державної нотаріальної контори Луганської області відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності документів, за яким можливо перевірити місце проживання померлого на день смерті та коло осіб, які з ним проживали (а.с. 68).

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За положеннями статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України).

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до 1 ч. ст.. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом, під час розгляду справи було встановлено, що позивач ОСОБА_1 , яка є спадкоємицею першої черги за законом, у шестимісячний строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка. Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались. Таким чином, позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка.

З довідки Центржилком м. Луганська № 408 від 15.04.2019 року про склад сім`ї вбачається, що на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_2 постійно проживала його дружина - ОСОБА_1 . Суд, оцінюючи інформацію, яка міститься у вищевказаній довідці, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до національного законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Під час розгляду вказаної справи, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v.the Republic of Moldova and Russia", "Ilacu and Others v. Moldova and Russia"), де грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 .

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності- входять до складу спадщини.

Таким чином, аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії).

Оскільки ОСОБА_2 за життя було здійснено нарахування пенсії у сумі 44757,47 грн., які він за життя не отримав, тому недоотримана ним пенсія входить до складу спадщини.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 , інші спадкоємці спадщину не прийняли, порушене право позивача підлягає захисту.

Таким чином, всебічно і повно з`ясувавши обставини справи, дослідивши юридичну природу виниклих правовідносин, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.223,263,265, 280, 355 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Луганської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом право власності на недоотриману пенсію в розмірі 44757 (сорок чотири тисячі сімсот п`ятдесят сім) грн. 47 коп., що залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію заочного рішення надіслати сторонам.

Заочне рішення може бути переглянуте Сватівським районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення суду складено 08 жовтня 2019 року.

Суддя А.С. Река