Справа № 351/1479/18
Номер провадження №2/351/58/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собко В.М.,

з участю секретаря Нагірняк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на майно.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_5 р. померла

мати позивачки ОСОБА_3 Останній належала земельна частка (пай), яка перебувала у колективній власності с/с «Покуття» с. Ганьківці, Снятинського району, розміром 34,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданого Снятинською районною державною адміністрацією №88 від 17.02.2000 р. і зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 20.03.2000 р. за №85. На підставі рішення Ганьківської сільської ради народних депутатів від 06.02.2001 р. №6 ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,602 га на території Ганьківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ОСОБА_3 заповіла все своє майно на користь ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно - земельний пай (ділянка) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,602 га, яка знаходиться на території Ганьківської сільської ради. На даний земельний пай після смерті ОСОБА_3, 22.02.2001 р. було видано державний акт серії НОМЕР_2 на земельну ділянку розміром 0,60 га. Позивачка являється єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_3

Однак, нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку з тих підстав, що державний акт видано після смерті матері - ОСОБА_3, тому позивачка змушена звернутись з позовом в суд для визнання права власності на дану земельну ділянку.

Представник позивачки подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити, а справу просив розглядати без його участі.

Представник відповідача Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради в судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності. Проти позову не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав.

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 виданого на ОСОБА_3, слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р.

З Державного акту на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_4, виданого на ОСОБА_3 слідує, що останній передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.60 га в межах згідно з планом.

Згідно заповіту від 23.01.1985 р., посвідченого секретарем Ганьківської сільської ради слідує, що ОСОБА_3 заповіла все своє майно на користь ОСОБА_1

З довідки від 06.06.2018 р. №650, виданої Ганьківським старостинським округом Заболотівської селищної ради об'єднаної територіальної громади, слідує, що згідно з записом в погосподарській книзі за №1 за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р. в с. Ганьківці числиться земельна ділянка площею 0, 60 га. згідно Державного акта на право власності на землю НОМЕР_4. В господарстві по АДРЕСА_1, проживали і були зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р.) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 дня смерті ОСОБА_3 в управління спадковим майном вступила дочка ОСОБА_1, яка проводила похорони померлої матері проживала і продовжує проживати в будинку. Заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчено у виконкомі Ганьківської сільської ради ІНФОРМАЦІЯ_3 по реєстру №1.

Постановою держаного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1, жительці с. Ганьківці, Снятинського району у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 р. на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0, 60 га., що розташована на території Ганьківської сільської ради.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі не збігаються з ім"ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому.

Із копії паспорта «ОСОБА_1 слідує, що правильним ім'ям останньої є «ОСОБА_1», а отже у заповіті посвідченому секретарем виконавчого комітету Ганьківської сільської ради від 23.01.1985 р. помилково записано ім'я спадкоємця « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1».

З письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, долучених до матеріалів справи слідує, що правильним ім'ям позивачки є «ОСОБА_1».

Оскільки встановлення факту належності даного документу необхідно для оформлення спадщини після смерті матері, то даний факт підлягає встановленню в судовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності документів, а тому слід встановити факт, що заповіт складений ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 і посвідчений секретарем Ганьківської сільської Ради 23.01.1985 року вважати таким, що складений ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р. в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ч.3 та ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав

разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встанволеного статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачкою право власності на земельну частку (пай), №868 площею 0,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ганьківської сільської ради, Снятинського району Івано-Франківської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_4, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №603 від 22.02.2001 р. у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268 ЦК України, ст. 524, 534, 548, 549, 560 ЦК УРСРта керуючись ст.ст. 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що заповіт складений ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 і посвідчений секретарем Ганьківської сільської Ради 23.01.1985 року вважати таким, що складений ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р. в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), №868 площею 0,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ганьківської сільської ради, Снятинського району Івано-Франківської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_4, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №603 від 22.02.2001 р. у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.