Житомирський апеляційний суд
Справа №272/364/18 Головуючий у 1-й інст. Карповець В. В.
Категорія 47 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №272/364/18 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБОРОБ» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИВА НИВА», третя особа: Житомирська обласна філія комунального підприємства «Центр державної реєстрації», про визнання договору оренди землі недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання договору оренди землі поновленим та визнання додаткової угоди укладеною

за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБОРОБ»

на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 22 травня 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Карповця В.В. у м. Андрушівці,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ХЛІБОРОБ» (надалі - СТОВ «ХЛІБОРОБ» або товариство) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 і Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИВА НИВА» (надалі - ТОВ «ЖИВА НИВА»). Просило визнати недійсним договір оренди землі, укладений між відповідачами 22 листопада 2017 року, загальною площею 2,5925 га, що розташована на території Степківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0171; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер 38374638 від 28 листопада 2017 року, прийняте державним реєстратором Житомирської обласної філії Еомунального підприємства "Центр державної реєстрації" Богушем Олександром Васильовичем; визнати поновленим договір оренди землі, укладений 15 червня 2007 року між СТОВ «ХЛІБОРОБ» та ОСОБА_1 щодо вищезазначеної земельної ділянки, зареєстрованого в державному реєстрі земель 15 жовтня 2007 року за №40; визнати укладеною додаткову угоду від 12 вересня 2017 року до договору оренди землі від 15 червня 2007 року, за умовами якої строк дії договору продовжено до 15 жовтня 2027 року та збільшено розмір орендної плати до 10% від нормативної грошової оцінки, що складає 11 106,64 грн.

Свої позовні вимоги товариство обґрунтовувало тим, що 15 червня 2007 року уклало із ОСОБА_1 договір оренди належної останній земельної ділянки загальною площею 2,5925 га із кадастровим номером :05:000:0171, що розташована на території Степківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області. Державна реєстрація договору здійснена 15 жовтня 2007 року Андрушівським районним відділом Житомирської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру» та зареєстровано у державному реєстрі земель за № 0 . За умовами договору такий укладено на 10 років та орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Товариство 12 вересня 2017 року повідомило ОСОБА_1 про намір скористатись своїм переважним правом та продовжити дію договору оренди землі, направивши лист-повідомлення та проект Додаткової угоди від 12 вересня 2017 року до договору оренди землі від 15 червня 2007 року, за умовами якої строк дії договору продовжено до 15 жовтня 2027 року та збільшено розмір орендної плати до 10% від нормативної грошової оцінки, що складає 11 106,64 грн. ОСОБА_1 отримала лист-повідомлення із проектом Додаткової угоди 16 вересня 2017 року. Натомість 14 вересня 2017 року на адресу товариства ОСОБА_1. направила заяву, в якій повідомила про своє бажання припинити дію договору оренди землі від 15 червня 2007 року, а про розгляд пропозиції щодо укладення договору оренди на новий строк не повідомила. Із інформаційної довідки від 02 березня 2018 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно товариству стало відомо про те, що 22 листопада 2017 року ОСОБА_1 уклала договір оренди тієї ж самої земельної ділянки з ТОВ «ЖИВА НИВА», чим порушено переважне право СТОВ «ХЛІБОРОБ» на укладення договору оренди на новий строк.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 22 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, СТОВ «ХЛІБОРОБ» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вважає, що ОСОБА_1 грубо порушила переважне право товариства на укладення договору оренди на новий строк, яким товариство мало намір скористатися та зробило для цього усі передбачені чинним законодавством дії з дотриманням процедури, передбаченої статтею 33 Закону України «Про оренду землі». Уклавши договір оренди з іншим орендарем, ОСОБА_1 підтвердила факт невизнання переважного права позивача на укладення договору оренди. Станом на день звернення із позовом товариство не отримало від ОСОБА_1 жодної відповіді на пропозицію щодо укладення договору оренди землі на новий строк, а заява останньої про бажання припинити договір оренди у розумінні ст.33 Закону України «Про оренду землі» правових наслідків не має.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ЖИВА НИВА» Дорофєєв Д.О. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом установлено та матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 2,5925 га з кадастровим номером :05:000:0171 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Степківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області (а.с.17).

Між ОСОБА_1 і Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ХЛІБОРОБ» 15 червня 2007 року укладений договір оренди вищезазначеної земельної ділянки строком на 10 років (а.с.14-15). Земельна ділянка передана орендарю 15 червня 2007 року, про що свідчить акт прийому-передачі земельної ділянки (а.с.16). Державна реєстрація договору оренди проведена Андрушівським районним відділом Житомирської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру» 15 жовтня 2007 року за №40.

Відповідно до пункту 8 вищевказаного договору оренди земельної ділянки після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з пунктом 43 вищезазначеного договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Отже, датою, до якої діяв договір оренди, є 15 жовтня 2017 року.

Так, 12 вересня 2017 року СТОВ «ХЛІБОРОБ» направило на адресу ОСОБА_1 лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі із проектом додаткової угоди, який остання отримала 16 вересня 2017 року (а.с.18-21). Вказаною додатковою угодою було запропоновано укласти договір оренди земельної ділянки на той же строк, але на інших умовах. Так, у листі-повідомленні СТОВ «ХЛІБОРОБ» зазначає про намір збільшити орендну плату до розміру 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 11 106,64 грн.

Окрім того, у пункті 4 додаткової угоди йдеться про те, що орендар протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі передає орендодавцю разовий платіж в розмірі 3 000 грн., в якості винагороди орендодавцю за підписання даної додаткової угоди.

ОСОБА_1 14 вересня 2017 року направила на адресу СТОВ «ХЛІБОРОБ» заяву про своє бажання припинити дію договору оренди земельної ділянки від 15 червня 2007 року (а.с.22).

22 листопада 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЖИВА НИВА» укладено договір оренди спірної земельної ділянки (а.с.23 зворот).

Частинами 1-5,6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) і визначені два випадки можливої пролонгації договору.

У обох випадках в обов`язковому порядку має бути висловлена беззаперечна згода орендодавця на поновлення договору оренди. Переважне право орендаря може бути реалізоване за умови дотримання процедури, передбаченої вказаною нормою, й лише за наявності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди землі. Саме за таких обставин у даному випадку діє принцип свободи договору, закріплений положеннями цивільного законодавства.

Оскільки ОСОБА_1 до закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки направила СТОВ «ХЛІБОРОБ» письмову заяву від 14 вересня 2017 року про бажання припинити дію договору оренди земельної ділянки, суд першої інстанції з урахуванням правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №379/338/16-ц, від 19 вересня 2018 року у справі №683/3656/16-ц, від 20 вересня 2018 року у справі №384/648/17-ц, від 17 жовтня 2018 року у справах №395/1425/16-ц, №395/1437/16-ц, зробив правильний висновок про безпідставність позовних вимог.

Разом із тим, додаткова угода до договору оренди земельної ділянки містить інші умови, ніж договір оренди, а саме: підприємством запропоновано змінити розмір орендної плати, тобто істотні умови договору. Проте, між позивачем та ОСОБА_1 не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору оренди землі, що слідує з листів сторін, а тому переважне право СТОВ «ХЛІБОРОБ» на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк припинилося відповідно до приписів абз.3 ч.1 ст.777 ЦК України.

За таких обставин, встановивши, що орендодавець виразила волевиявлення щодо відмови від продовження строку оренди, що не може виступати підставою для поновлення орендних відносин між сторонами, та між сторонами не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору оренди землі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання представника позивача на ту обставину, що заява орендодавця ОСОБА_1 від 14 вересня 2017 року не може бути відповіддю на пропозицію позивача у розумінні положень ст.33 Закону України «Про оренду землі», через те, що була надіслана відповідачем за два дні до того, як отримала від позивача лист-повідомлення та додаткову угоду є безпідставним, оскільки письмова заява ОСОБА_1 , у якій вона чітко висловила свою волю на відмову від продовження строку оренди з СТОВ «ХЛІБОРОБ», уже сама по собі свідчить про незгоду орендодавця на поновлення договору оренди землі із позивачем та виключає необхідність додаткового реагування на отриманий у подальшому лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі від СТОВ «ХЛІБОРОБ».

Суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін відповідно до ст.375 ЦПК України, приймаючи до уваги те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, з огляду на вищевикладене, не спростовують та додаткового правового обґрунтування не потребують.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБОРОБ» залишити без задоволення, а рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 22 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 07 жовтня 2019 року.