Справа № 766/5815/16-ц
Провадження № 2/648/285/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Строілов С.О.,

з участю секретаря Велько А.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 2001 року по день його смерті, посилаючись на те, що ОСОБА_6 є батьком дружини позивача - ОСОБА_3 , з яким вони проживали разом за місцем проживання їх родини у зв`язку з тяжкою хворобою ОСОБА_6 внаслідок чого він потребував сторонньої допомоги.

Крім того, позивач просить визнати за ним право на спадкування після смерті ОСОБА_6 та право на спадкування як спадкоємця першої черги поряд з відповідачами, посилаючись на те, що він тривалий час доглядав за ОСОБА_6 який був у безпорадному стані.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги за підставами вказаними у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала й підтвердила пояснення позивача щодо обставин спільного проживання з померлим та догляд за ним позивачем.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник у відзиві на позов і в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що відсутні передбачені ст. 1259 ЦК України підстави для надання позивачу права на спадкування як спадкоємця першої черги, оскільки він не надавав матеріальної допомоги померлому, а навпаки отримував компенсацію за догляд за хворим ОСОБА_6 ..

Судом за клопотанням сторін долучені та витребувані письмові докази, а також допитані свідки.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 81, 82 ЦПК України, сторони зобов`язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду.

Судом встановлено, що позивач є чоловіком відповідача ОСОБА_3 , а відповідачі є доньками ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про шлюб позивача з ОСОБА_3 , народження й укладення шлюбу відповідачів та смерть ОСОБА_6

Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли відповідачі в передбаченому законом порядку та строки, що підтверджується матеріалами спадкової справи померлого за № 377/2015.

З медичної докуменації вбачається, що ОСОБА_6 тривалий час хворів та потребував сторонньої допомоги внаслідок ішемічного інсульта перенесеного в 2001 році, а в 2008 році йому втсановлена 1 група інвалідності безтерміново, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК за № 072526 від 03.03.2008 року, згідно якої він потребував постійного стороннього догляду.

З акту про проживання квартального комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради від 01.03.2019 року, пояснень сторін та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_6 після захворювання з 2001 року по день смерті мешкав разом з родиною своє доньки та зятя Тутових в будинку АДРЕСА_1 , які здійснювали за ним догляд, в тому числі й позивач як непрацююча особа.

З довідки управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м.Херсоні ради за № 1406 від 09.03.2016 року, протоколу від 21.04.2008 року та рішення цього управління від 07.05.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 перебував на обліку вказаного управління та в період з 2008 року по 2015 рік він отримував компенсацію як працездатна непрацююча особа яка доглядає інваліда 1 групи ( ОСОБА_6 ).

Згідно рішення Суворовської районної у м.Херсоні ради за № 216 від 13.12.2013 року піклувальником над ОСОБА_6 призначено його доньку ОСОБА_3 .

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи й відповідачами фактично не заперечуються.

Згідно ст. 1264 ЦК України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини мають право на спадкування за законом у четверту чергу.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1259 ЦК України особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Таким чином законодавством передбачено право на спадкування особами які спільно проживали з померлим однією сім`єю не менше п`яти років. При цьому, право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги у таких осіб виникає за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як встановлено судом померлий ОСОБА_6 з 2001 року постійно проживав в родині позивача та тяжко хворів, а з 2008 року йому встановлена інвалідність 1 групи, внаслідок чого він потребував стороннього догляду, тобто мав похилий вік та за станом здоров`я перебував у беспорадному стані в розумінні ст. 1259 ЦК України, що сторонами визнається.

З пояснень сторін та свідків вбачається, що догляд за хворим ОСОБА_6 здійснювала вся родина Тутових в сім`ї яких він проживав та переважно хворого ОСОБА_6 доглядав позивач, як непраююча особа, що також фактично сторонами не заперечується.

Разом з тим, будь-яких доказів матеріального забезпечення позивачем померлого ОСОБА_6 суду не надано. Навпаки з досліджених судом доказів вбачається, що позивач протягом тривалого часу не працював, отримував компенсацію як працездатна непрацююча особа яка доглядає інваліда 1 групи, а померлий мав достатній дохід для свого забезпечення у вигляді пенсії та дивідендів від наявних у нього депозитів, що підтверджується інформацією наданою ПАТ «АК Промінвестбанк» та сторонами не заперечується.

За таких обставин, оскільки хворим ОСОБА_6 опікувалися та надавали посильну допомогу не тільки позивач, а матеріальне забезпечення позивачем хворого ОСОБА_6 взагалі не доведено, суд не вбачає передбачених ст. 1259 ЦК України підстав для надання позивачу права на спадкування після смерті ОСОБА_6 разом зі спадкоємцями першої черги, оскільки позивачем не доведено сукупність умов передбачених ст. 1259 ЦК України для надання такого права, що узгоджується з позицією Верховного суду висловленою у Постанові від 18.07.2018 року по справі № 713/1528/16-ц.

При цьому, суд також враховує, що позивач фактично не реалізував своє право на прийняття спадщини в передбачений законом строк шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори та незважаючи на проживання з ОСОБА_6 на час його смерті взагалі не претендував на спадщину протягом тривалого часу й до нотаріальної контори з відповідними намірами не звертався.

За таких обставин вимоги позивача про визнання за ним права на спадкування разом із спадкоємця першої черги поряд з відповідачами не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства та не відповідають умовам для зміни черговості спадкування встановленим ст. 1259 ЦК України.

Що стосується вимог позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_6 , вони також не підлягають задоволенню з тих же підстав, оскільки в межах заявленого позову даний факт не має юридичного значення, оскільки від нього на залежить виникнення права позивача на спадкування після смерті ОСОБА_6 з урахуванням наявності у померлого двох спадкоємців першої черги.

Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд не вбачає порушень прав позивача, які підлягають захисту та підстав для задоволення заявлених ним вимог.

Керуючись ст.ст. 1258, 1259, 1261, 1264 ЦК України, ст.ст. 81, 82, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги.

Дата складання повного судового рішення 02.10.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Херсонського апеляційного суду з урахуванням перехідних положень ЦПК України.

Суддя Строілов С.О.