Справа № 367/7690/18
Провадження № 2/761/3949/2019
У Х В А Л А

08 лютого 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

31 жовтня 2018р. позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Ірпінського міського суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу.

Відповідно до ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 06 грудня 2018 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

23 січня 2019р. матеріали вказаної цивільної справи надійшли до Шевченківського районного суду м. Києва.

31 січня 2019р., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Волошина В.О., справа 04 лютого 2019р. передана судді.

Разом з тим, вивчивши матеріали цивільної справи, приходжу до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Частиною 3 ст. 293 ЦПК України визначено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Проте, як вбачається з позовної заяви, вона подана та підписана від обома заявниками ОСОБА_1, ОСОБА_2, проте у порядку позовного провадження сторонами у справі є позивач та відповідач та не передбачено розгляд справи в порядку позовного провадження за заявою подружжя. В поярку окремого провадження можливий розгляд справи за заявою подружжя про розірвання шлюбу, однак дана заява повинна містити нотаріально посвідчений договір подружжя, яке має дітей, про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, розмір аліментів на дитину.

Таким чином, заявникам слід визначитися з формою заяви для звернення до суду, надавши суду виправлену редакцію заяви з дотриманням вимог закону щодо її форми та змісту.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: