Провадження №2/523/1562/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2019 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Шевчук М.Є.,

представника позивача - Беляєва Ю.Л.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_3 - про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 3% річних та індексу інфляції за прострочення грошового зобов'язання, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що ОСОБА_3 28.08.2016р. керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ», р/н НОМЕР_1, порушивши Правила дорожнього руху скоїла зіткнення з автомобілем марки «Мерседес», р/н НОМЕР_2, належний на праві власності ОСОБА_4, з яким ТДВ «Експрес Страхування» було укладено договір добровільного страхування вказаного вище транспортного засобу №202.13.2181428 від 30.05.2016р. За зверненням ОСОБА_4, на виконання умов договору добровільного страхування, позивачем було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 65149,79грн. В зв'язку з чим, на думку позивача, до страховика перейшло право вимоги відшкодування шкоди заподіяної винною особою. Добровільно відшкодувати матеріальну шкоду відповідач відмовилась. Посилаючись на зазначені обставини та уточнивши пред'явлені позовні вимоги позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» суму матеріальної шкоди в розмірі 44040,86 грн., 3% річних за порушення грошового зобов'язання за період з 05.04.2017р. по 11.02.2019р. в розмірі 2454,22 грн., індекс інфляційній за той же період в розмірі 8 826,58грн., сплачений судовий збір та витрати понесені позивачем в зв'язку з переїздом до іншого населеного пункту в розмірі 3590,28грн. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась. Її представник в судовому засіданні вважав, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з відповідача суми завданої матеріальної шкоди в розмірі 30132,75грн., розмір якої був встановлений висновком судової експертизи. В іншій частині представник просить відмовити посилаючись на безпідставність пред'явлених позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 30.05.016р. між ТДВ «Експресс Страхування» та ОСОБА_4 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія №202.13.2181428 предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля марки «Мерседес», р/н НОМЕР_2.

28.08.2016р. в с. Крижанівка, Комінтернівського району, Одеської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Мерседес», р/н НОМЕР_2 та автомобіля марки «ГАЗ», р/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Мерседес», р/н НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 28.09.2016 року (справа №523/13490/16-п) ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні ДТП.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_3 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

На підставі умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №202.13.2181428 від 30.05.2016р., страхових актів та розрахунку суми страхового відшкодування, позивачем на рахунки ВОП «ОСОБА_5.» та філії «Автомобільний Дім Одеса» ПАТ «Одеса-Авто», яка проводила ремонт автомобіля, перераховано суму страхового відшкодування у загальному розмірі 65149,79грн, що підтверджується платіжними дорученнями № цо02575 від 07.09.2016р. та № цо02574 від 07.09.2016р.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, після такої виплати деліктне зобов'язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов'язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відтак правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем у зв'язку з виплатою ТДВ «Експрес Страхування» на користь потерпілого ОСОБА_4 страхового відшкодування, засновані на суброгації.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, як винуватець у ДТП, на підставі ч.1 ст. 1187, ч.1 ст.1188, та ч. 1 ст.1192 ЦК України повинна сплатити позивачу реальні збитки, а тому порушене право позивача підлягає захисту. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Так, згідно висновку №18-2120 судової автотоварознавчої експертизи від 15.01.2019р. вартість матеріального збитку (шкоди), заподіяного власнику автомобіля марки «Мерседес», р/н НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталась 28.08.2016р., становить 30132,75грн. Розмір вказаної матеріальної шкоди встановлений експертом з урахуванням суми відновлюваного ремонту в розмірі 44040,86грн., яку просить стягнути позивач, зменшену на коефіцієнт фізичного зносу КТЗ в розмірі 0,39.

Згідно із пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 із змінами (далі Методика) - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Пунктом 2.4. Методики зазначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Таким чином вимога позивача щодо стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 44040,86грн. без урахування коефіцієнту фізичного зносу колісного ТЗ є безпідставною. Відтак, задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 30132,75грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 3% річних та індексу інфляції в силу частини другої статті 625 ЦК України, то такі задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення 3% та індексу інфляції позивач послався на правову позицію постанови ВП ВС №686/21962/15-ц.

Суд зазначає, що вказаною постановою був вирішений інший спір не подібний даному спору.

Так, предметом позову у справі №686/21962/15-ц було стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат за невиконання грошового зобов'язання щодо відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди, підтверджених вироком суду. Застосовуючи частину другу статті 625 ЦК України в поєднанні з частиною другою статті 11 ЦК України ВП ВС виходила з того, що грошове зобов'язання у боржника перед позивачем виникло на підставі вироку суду, яким було стягнуто завдану матеріальну та моральну шкоду.

В той же час по спірним правовідносинам у даній справі не ухвалювалось рішення суду про відшкодування завданої матеріальної шкоди з ОСОБА_3 на корись позивача. Договірних правовідносин між сторонами, які б давали підстави стверджувати про наявність у відповідача, як боржника грошового зобов'язання перед позивачем, як кредитором, у справі не встановлено.

Відтак, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 3% річних та індексу інфляції на підставі частини другої статті 625 ЦК України є передчасними.

Слід також зазначити, що відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам слід стягнути понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 301,32грн. та згідно ст. 138 ЦПК витрати представника позивача пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту в розмірі 3590,28грн.

Керуючись ст. ст.12,13,76,82,141,259, 263-265,268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн.НОМЕР_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» () суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 30132,75 гривень, витрати пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту в розмірі 3590,28гривень, судовий збір в розмірі 301,32 гривень.

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційний суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 28 лютого 2019р.

Суддя -