Житомирський апеляційний суд
Справа №2-1435/11 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 27 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №2-1435/11 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, постановлену 15 листопада 2018 року суддею Коцюбою О.М. у м. Новоград-Волинський,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - Товариство) звернулося до суду із заявою, у якій зазначило, що 25.01.2012 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області ухвалено рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» (далі - Банк) заборгованості за кредитним договором у сумі 8372,01 доларів США, що еквівалентно 66889,85 грн, 9529,12 грн - пені, судових витрат. 18.05.2018 між Банком та Товариством укладено договір про відступлення права вимоги, за яким Товариство набуло статусу нового кредитора у вищевказаному зобов'язанні, у зв'язку із чим просило замінити сторону виконавчого провадження - Банк на його правонаступника - Товариство.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 листопада 2018 року заяву Товариства задоволено. Замінено сторону у виконавчому провадженні за виконавчим листом Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 2-1435/11 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 201 від 20.02.2007 у розмірі 8372,01 доларів США, що еквівалентно 66889,85 грн, 9529,12грн - пені, судових витрат, стягувача - Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове - про відмову у задоволенні заяви Товариства.

На його думку, судом першої інстанції не враховано існування судового рішення про відмову у задоволенні заяви Банку про видачу дубліката виконавчого листа № 2-1435/11 та поновлення строку пред'явлення його до виконання. Також, послався на те, що відступлення права вимоги Банком Товариству відбулося після ухвалення такого рішення судом та на те, що розгляд заяви Товариства здійснено без його повідомлення.

ОСОБА_1 та представник Товариства надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність. У своїх заявах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, представник Товариства не визнав.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце її розгляду, в судове засідання не з'явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.05.2018 між Банком та Товариством укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого Товариство набуло право вимоги за кредитним договором № 201 від 20.02.2007, укладеним між Банком та ОСОБА_1

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.01.2012 у справі №2-1435/11 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за цим кредитним договором.

Зі змісту долученої до апеляційної скарги постанови Апеляційного суду Житомирської області від 10.04.2018 вбачається, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21.11.2017 та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено Банку у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-1435/11 та про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання (а.с. 39).

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Так, частиною п'ятою статті 442 ЦПК України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов'язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як передбачено ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові від 21 березня 2018 року у справі №6-12076св18 Верховний Суд висловився щодо застосування процесуальної норми про заміну сторони виконавчого провадження і суд апеляційної інстанції враховує цей висновок.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Отже, ухвала постановлена із додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

З огляду на те, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу, доводи апеляційної скарги на правильність постановленої судом першої інстанції ухвали не впливають.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 06 березня 2019 року.