ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3419/19 Справа № 216/5037/18 Суддя у 1-й інстанції - Бондарєва О.І. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Виконавчий комітет Центральної-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 05 грудня 2018 року, яка ухвалена суддею Бондарєвою О.І. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного тексту ухвали в матеріалах справи відсутні) -,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок, зацікавлена особа виконавчий комітет Центральної-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13 вересня 2018 року зазначена позовна заява залишена без руху, оскільки заява не відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України, та зазначено заявнику про необхідність усунути недоліки у строк десять днів з дня отримання ухвали, а саме: зазначити ідентифікаційний код відповідача, як юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, за його наявності; зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі поводилися; зазначити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; надати підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; вірно зазначити учасників процесу відповідно до ст.42 ЦПК України, згідно з вимог якої у справах позовного провадження учасниками справи є сторони (позивач, відповідач), треті особи.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 05 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Вважає, що повернення судом першої інстанції її заяви, на підставі того, що з матеріалів справи вбачається спір про право і тому заява має розглядатись не в порядку окремого провадження, а на загальних підставах та виконання не всіх вказаних недоліків в ухвалі є передчасним. Позивач акцентує увагу на тому, що судом першої інстанції не враховано, що вона подала заяву саме в порядку окремого провадження.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, відповідно до ухвали про залишення позовної заяви без руху від 13 вересня 2018 року, усунув не всі недоліки зазначені в вищевказаній ухвалі, крім того зазначив, що заява повинна розглядатись не в порядку окремого провадження, а на загальних підставах.

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, встановивши, що позовна заява ОСОБА_1 до виконавчого комітету Центральної-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, 13 вересня 2018 року постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надав позивачу строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху (а.с. 1).

23 жовтня 2018 року, на виконання вимог ухвали суду від 13 вересня 2018 року, ОСОБА_1 надала заяву про усунення недоліків заяви (а.с.13), зазначила ідентифікаційний код відповідача, як юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України та зазначила, що її заява про визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України, які застосовуються до подання заяв до суду в порядку окремого провадження, тому вірним статусом учасників процесу є: заявник та заінтересована особа ( а.с.13).

Проте, ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 05 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу, оскільки позивач у встановлений судом строк недоліки позовної заяви не усунула, вимоги ухвали належним чином не виконані. Крім того, зазначено, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, в зв'язку з тим, що з матеріалів справи вбачається спір про право, а саме: щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно: житловий будинок № 46 по вул. Кавказька м. Кривого Рогу, тобто право власності позивача є невизнаним, а тому підлягає захисту, а заява має розглядатися не в порядку окремого провадження, а на загальних підставах.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; особливості предмета позову, тощо.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід розглядати в позовному провадженні, разом з тим, суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, вірно виходив з того, щопозивач, відповідно до ухвали про залишення позовної заяви без руху від 13 вересня 2018 року, усунув не всі недоліки зазначені в вищевказаній ухвалі.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне, апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, ст. 374, ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 05 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: