КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/3077/2019 Головуючий в 1-й інстанції - Панченко О.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 березня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про повернення незаконно списаних коштів,-

у с т а н о в и в:

02 жовтня 2017 року позивач пред'явив позов до АТ «Державний ощадний банк України» про повернення незаконно списаних коштів у розмірі 5 400,00 грн. з його банківського рахунку. В обгрунтування позовних вимог зазначав, що ним для перерахування пенсії було відкрито картковий рахунок в АТ «Державний ощадний банк України» відповідно до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). 07 жовтня 2016 року з його карткового рахунку (платіжна картка № НОМЕР_5) невідомою особою шляхом шахрайських дій було знято 5 400,00 гривень. При цьому позивач заперечує факт передачі платіжної картки та її реквізитів стороннім особам. 07 жовтня 2017 року він звернувся до банку із заявою про повернення грошових коштів, безпідставно списаних з його карткового рахунку, проте банк відмовив йому в поверненні грошових коштів, у зв'язку з чимвін змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Державний ощадний банк України» просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що висновок суду не відповідає встановленим судом обставинам справи. Судом першої інстанції досліджувалось проведення ідентифікації електронного платіжного засобу та самого користувача картки, використовуючи данні, що відомі виключно позивачу, отже операція не вважається недозволеною. Судом встановлено, що шахрайським шляхом треті особи заволоділи персональними даними клієнта, данні розголошено особисто клієнтом в телефонній розмові, отже вина банку відсутня. Судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до невірних висновків щодо обґрунтованості позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, як не обґрунтовану, оскільки її доводи не підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідачем не надано доказів щодо розголошення позивачем третій особі інформації про номер власної картки або інформації про одноразові паролі до системи WEB - банкінг «Ощад 24/7».Матеріали справи не містять доказів про ознайомлення позивача з Правилами користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк та Положенням «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням»,затверджених Постановою НБУ № 705 від 05.11.2014, щодо зобов'язань позивача при користуванні платіжною карткою,емітованою АТ «Ощадбанк» та договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки),з переліком обов'язків позивача.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є клієнтом AT «Ощадбанк» і йому був відкритий рахунок НОМЕР_2 та видано платіжну банківську картку НОМЕР_3 системи MasterCard у національній валюті України на виконання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), укладеного між AT «Ощадбанк» та ОСОБА_1.

Згідно із випискою по картковому рахунку НОМЕР_2, 07.10.2016 року переказ коштів з рахунку Позивача було здійснено з використанням Інтернет ресурсу Банку WEB Banking.

07.10.2016 року о 15:58:15 годині позивачем було здійснено реєстрацію в системі WEB - банкінг «Ощад 24/7» від Ощадбанку за телефонним номером клієнта з метою отримання доступу до його рахунків через мережу інтернет, що підтверджується випискою з внутрішньої банківської системи про успішний вхід до WEB - банкінгу (витяг з автоматизованої системи AT «Ощадбанк» про надходження CMC повідомлень) .

07.10.2016 року о 16:03:22 годині з карткового рахунку НОМЕР_2 було здійснено переказ (A-code 766206 Perekazпа kartku inshogo banku) в сумі 5 400,00 грн. (без врахування комісії) на картку іншого банку.

Задовольнивши позовні вимоги та стягнувши з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь позивача 5 400 грн., суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не навів обставин, які безспірно доводять, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду, реквізитів картки та іншої інформації (одноразового СМС-пароля,СVV-коду тощо), яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону, що регулює правовідносини,які виникли між сторонами.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 18.1. статті 18 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» установлено, що електронний документ на переказ має однакову юридичну силу з паперовим документом.

Відповідно до положень п. 21.1. статті 21, п. 22.4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» ініціювання переказу проводиться шляхом, зокрема, подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документу, при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

За змістом пункту 9 Розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно з Правилами користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», клієнт повинен вживати усіх можливих заходів для запобігання втрати, крадіжки чи незаконного використання платіжної картки.

Відповідно до Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», Клієнт зобов'язаний не розголошувати номер своєї Платіжної картки та ПІН-код стороннім особам, не зберігати ПІН-код разом з карткою. У разі здійснення оплати за товари, роботи або послуги в мережі Інтернет дуже уважно ставитися до вибору сайту, уникати розміщення інформації про платіжну картку на невідомих сайтах. При обслуговуванні за допомогою імпринтера чи ПОС-термінала звертати увагу на те, щоб усі дії касира з платіжною карткою здійснювались під візуальним контролем Клієнта.

Компрометація банківської картки клієнта - ситуація, при якій реквізити банківської карти (номер банківської картки, строк дії банківської картки, СУУ2/СУС2, ПІН-код, смс-пароль) стають відомі іншій особі, в результаті чого її подальше використання може призвести до несанкціонованого списання коштів з рахунку.

Якщо платіжну картку втрачено, викрадено або з іншої причини вона стала непридатною до використання, а також якщо ПІН-код став відомий сторонній особі, клієнт повинен в усній формі терміново заявити про це в Контакт-центр АТ «Ощадбанк» та протягом 3 днів надати про це письмову заяву в оригіналі або по факсу до установи Банку, де відкрито рахунок. Клієнт відповідає за всі суми по операціях платіжною карткою, якщо сам передав платіжну картку (її дані) сторонній особі або не повідомив Банк про те, що її загублено.

Клієнт персонально відповідає за зберігання і не розголошення третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних при роботі дистанційного банківського обслуговування, компрометацію ідентифікаційних/авторизаційних даних за допомогою вірусів і програм-шпигунів на персональному програмному забезпеченні Клієнта.

Банк не несе відповідальності за операції з Картковим рахунком Клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів справи, історії CMC повідомлень, отриманих ОСОБА_1 для роботи з системою WEB-banking за 07.10.2016 року, усі проведені позивачем операції в системі інтернет здійснювались за допомогою ПІН - паролів. Позивач у період з 15 год. 56 хв. по 16 год. 08 хв. 07.10.2016 року отримав паролі на свій фінансовий номер НОМЕР_4, які були введені коректно для ініціації платежу.

Здійснення фінансової трансакції необхідно було додатково підтвердити шляхом обов'язкового введення одноразового цифрового паролю, який відправлено на вказаний Клієнтом номер мобільного телефону (фінансовий номер) НОМЕР_4. Процедуру ідентифікації успішно пройдено 07.10.2016 року 16:03:00 UVAGA Nikomu ne povidomliate! ****- parol (PlN) do WEB-bankingu, info НОМЕР_1, що підтверджується інформацією яка міститься в системі AT «Ощадбанк» та наданим відповідачем витягом з автоматизованої системи направлення смс повідомлень (а.с.40).

Таким чином, отримання банком одноразових паролів позивача у CMC, підтверджується наданими відповідачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.77,78 ЦПК України.

При цьому кожне CMC повідомлення паролю (PIN) до системи WEB-banking супроводжується застереженням щодо не розголошення отриманої інформації стороннім особам, текстом наступного змісту: UVAGA Nikomu ne povidomliate! ****- parol(PIN) do WEB-bankingu, info .

Аудіозаписом телефонних розмов позивача з уповноваженою особою Банку підтверджується, що після здійснення позивачем переказу, 07.10.2016 року о 16 год. 03 хв. позивач звернувся до контакт-центру AT«Ощадбанк» з метою блокування картки НОМЕР_3 у зв'язку з шахрайськими операціями. Він в розмові повідомив, що розголосив особисті дані та одноразові цифрові паролі по платіжній картці третім особам (а.с.32).

Указані обставини спростовують висновок суду першої інстанції щодо розголошення позивачем не всього переліку реквізитів платіжної картки та відсутності доказів, підтверджуючих, що саме дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги про те, що використання одноразового паролю, що клієнт отримує на зазначений ним номер мобільного телефону (фінансовий номер) є ідентифікацією самого Клієнта, що разом, із успішним введенням даних платіжної картки, є електронною ідентифікацією для успішного проведення платежів клієнтом.

Дані самої картки відомі виключно держателю платіжної картки, і він зобов'язаний застосувати всі необхідні заходи безпеки власної платіжної картки та її реквізитів.

Реєстрація в системі була можлива лише за допомогою даних, нанесених на платіжну картку клієнта та ПІН - паролю, який надходив на номер телефону позивача (НОМЕР_4).

Відповідно до п.2 Розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого Постановою НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014р. №705, користувач зобов'язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Згідно із пунктом 6 Розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Таким чином, доказом свідомого волевиявлення позивача щодо передачі конфіденційних даних третім особам є й те, що вхід до системи WEB-банкінг «Ощад 24/7» з метою проведення переказу в мережі Інтернет було здійснено 07.10.2016 року о 15:58:15, пароль для входу отримано о 15:56:07, а дзвінок про несанкціоновану трансакцію та блокування карткового рахунку було здійснено лише о 16 год. 07 хв. .

При цьому протягом усього часу між першим смс-повідомленням із паролем на вхід до системи WEB - банкінг «Ощад 24/7» та дзвінком до контакт-центру позивач отримував різного роду СМС повідомлення, що свідчило про здійснення операцій за картковим рахунком.

Сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 повідомив Банк, вже після проведення операції, звернувшись до контакт-центру АТ «Ощадбанк» 07.10.2016 року о 16 год.07 хв., а переказ коштів по рахунку Клієнта було завершено 07.10.2016 року о 16 год. 03 хв..

Та обставина, що ОСОБА_1 звернувся до контакт-центру з повідомленням про шахрайські операції та блокування картки, лише по завершенню оспорюваної трансакції, свідчить про те, що він своїми діями, повідомивши данні своєї платіжної картки клієнта ПІН - пароль,призвів до заволодіння його коштами третіми особами.

Аналіз установлених обставин доводить, що платіжний засіб позивача було використано із електронною ідентифікацією такого платіжного засобу та його держателя, тому відповідальність за здійснення платіжних операцій несе сам позивач.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє посилання представника позивача у відзиві за апеляційну скаргу про недоведеність відповідачем факту розголошення позивачем третій особі інформації про номер власної картки або інформації про одноразові паролі до системи WEB-банкінг «Ощад 24/7».

У суді першої інстанції позивачем не зазначалось про необізнаність його з Положенням «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням»,затверджених Постановою НБУ № 705 від 05.11.2014, щодо зобов'язань позивача при користуванні платіжною карткою,емітованою АТ «Ощадбанк» та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки),з переліком його обов'язків, що стало причиною його дій щодо розголошення інформації його карткового рахунку, у зв'язку з чим дана обставина не була предметом розгляду судом першої інстанції і сторонами не подавалися обґрунтування з цього питання.

Колегія суддів також відхиляє вказані аргументи у відзиві на апеляційну скаргу.

Оскільки суд першої інстанції не врахував вказані відповідачем обставини та не надав їм належної оцінки в їх сукупності, не застосувавши норми матеріального права, які регулюють правовідносин між сторонами, що призвело до неправильного вирішення спору,колегія суддів уважає за належне скасувати рішення суду та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про повернення незаконно списаних коштів.

Постанова набирає законної сили з дня її складення і на підставі ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий: А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук