Справа № 463/3574/18 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/811/2935/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Куцика І.Б.;

ОСОБА_2 - представника позивачки ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 06 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 25.05.2018 року і до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьохрічного віку.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04.08.2010 року відповідач ОСОБА_4 сплачував позивачці аліменти на утримання їхньої доньки у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення останньою повноліття.

21.05.2018 року донька досягнула повноліття та навчається у Львівському національному університеті імені ОСОБА_6 на денній формі навчання, у звязку з чим продовжує потребувати матеріальної допомоги від свого батька (а.с. 3-4).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 20.06.2018 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_5 двадцяти трьохрічного віку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання (а.с. 35).

Дане рішення оскаржив представник позивачки.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального права.

Вважає, що суд не дав належної оцінки тому, що відповідач є працездатною особою, яка не має проблем зі здоровям та не має на утриманні інших дітей, чи осіб, яких би він зобовязаний був утримувати, а відтак вважає, що розмір аліментів не може бути нижчим від половини прожиткового мінімуму і заявлену суму аліментів у розмірі 2 000 грн. вважає, «цілком обґрунтованою сумою» (а.с. 37-39).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 199 СК України встановлено, що у випадку, коли повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1) і що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3), а статтею 200 СК України що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку , сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1), і що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2).

Судом першої інстанції часткове задоволення позовних вимог мотивовано тим, що (зокрема) «відповідач є здоровою працездатною людиною, має можливість працювати та забезпечувати утримання дитини, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає», однак за наведених обставин аліменти до стягнення присуджено у розмірі лише 500 грн.

В той же час, станом на день ухвалення оскаржуваного рішення прожитковий мінімум для працездатних осіб законодавчо був установлений у розмірі 1 841 грн., а станом на час апеляційного розгляду даної справи (з 01.01.2019 року) такий прожитковий мінімум для працездатних осіб (якою є донька сторін по справі) законодавчо установлений у розмірі 1 921 грн.

Факт того, що донька сторін даного спору продовжує навчання, стверджується матеріалами справи (а.с. 11) та відповідачем не оспорюється.

Відповідачем не було подано до суду будь-яких доказів, які б свідчили про незадовільний стан його здоровя чи про наявність у нього інших дітей та непрацездатних дружини чи батьків.

В ході апеляційного розгляду справи відповідач визнав, що з березня 2018 року у нього відсутній статус безробітного, тобто особи, яка перебуває на обліку в центрі зайнятості, як така, що шукає роботу.

За вище наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач в стані сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1 000 грн., що становить приблизно 50 % від законодавчо установленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (який з 01.01.2019 року встановлено у розмірі 1 921 грн.).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 06 листопада 2018 рокузмінити, збільшивши розмір аліментів, які підлягають до стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 500 грн. до 1 000 (однієї тисячі) грн. щомісячно.

В решті рішення Личаківського районного суду міста Львова від 06 листопада 2018 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 06 березня 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_7