Постанова

Іменем України

03 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 668/12003/15-ц

провадження № 61-14743св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

треті особи: ОСОБА_5 , публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», головне територіальне управління юстиції у Херсонській області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04 березня 2016 року у складі судді Гонтар Д. О. та постанову апеляційного суду Херсонської області від 08 лютого 2018 року у складі суддів: Семиженко Г. В., Базіль Л. В., Бугрик В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 липня 1989 року. В період шлюбу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу придбано житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17 червня 2009 року з ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ВАТ «Державний ощадний банк України») стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 428 120,66 грн.

На виконання вказаного рішення суду відкрито виконавче провадження, у якому описано та накладено арешт на вказаний будинок, який згодом було виставлено на прилюдні торги.

Відповідно до протоколу проведення прилюдних торгів № 13/093/12/1-1 від 24 вересня 2012 року їх переможцем став ОСОБА_5

27 вересня 2012 року складено та затверджено акт про реалізацію будинку, на підставі якого видано свідоцтво про придбання на прилюдних торгах вказаного житлового будинку з відповідними складовими.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 02 грудня 2014 року прилюдні торги з реалізації будинку та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів визнано недійсними.

Однак до його ухвалення 17 жовтня 2014 року ОСОБА_5 продав придбаний будинок ОСОБА_3 .

З посиланням на те, що відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України ОСОБА_5 не є добросовісним набувачем нерухомого майна та не мав права його відчужувати ОСОБА_3 , просили витребувати від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 домоволодіння АДРЕСА_2 .

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 04 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що лише власник майна має право на звернення до суду з віндикаційним позовом з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, а позивачі не довели своє право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, оскільки свідомо порушили кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для витребування вказаного майна на їх користь.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 12 квітня 2016 року рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04 березня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 скасовано, ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Витребувано у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 домоволодіння АДРЕСА_2 .

В решті рішення в апеляційному порядку не переглядалось, як не оскаржене.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 грудня 2017 року рішення апеляційного суду Херсонської області від 12 квітня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції виходив з того, що ухвалюючи рішення про задоволення позову, апеляційний суд у порушення вимог статей 213, 214, 303 ЦПК України не перевірив належним чином всіх обставин у справі, зокрема не звернув уваги на те, що позивачем не доведено недобросовісності набуття права власності на майно, що було продано на прилюдних торгах і відповідно не з`ясовано правових підстав передбачених частиною 1 статті 388 ЦК України для витребування майна від добросовісного набувача.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 08 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 04 березня 2016 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що стороною позивача визнано факт добросовісності набувачів спірного будинку як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_3 , протилежного висновку з матеріалів справи не вбачається, як не вбачається і факту вибуття з володіння позивачів спірного будинку не з їх волі іншим шляхом, оскільки будинок було описано, арештовано та передано на торги під час тривалої процедури виконавчого провадження, яка стала наслідком невиконання ОСОБА_2 боргового зобов`язання, встановленого рішенням суду, отже у даному випадку можна говорити про вибуття спірного майна з володіння власника супроти його бажання, проте не супроти його волі, оскільки цьому передували його свідомі порушення кредитного зобов`язання, встановлені рішенням суду.

Короткий зміст вимог наведених у касаційній скарзі

24 лютого 2018 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04 березня 2016 року та постанову апеляційного суду Херсонської області від 08 лютого 2018 року, у якій просив скасувати оскаржені рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушені норми процесуального права. Суд першої інстанції безпідставно залучив до справи співвідповідача ОСОБА_4 , чим порушено вимоги частини першої статті 33 ЦПК України. Окрім того, судом не досліджено та не надано оцінку наявним у справі доказам. Також ОСОБА_1 не повідомлена належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

21 квітня 2018 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Блонським Д., на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04 березня 2016 року та постанову апеляційного суду Херсонської області від 08 лютого 2018 року, у якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушені норми процесуального права. Акцентує увагу, що апеляційний суд не повідомив її про розгляд справи, що позбавило її можливості висловити позицію у справі та обґрунтувати свої доводи.

Аргументи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 21 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційним скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , витребувано цивільну справу з суду першої інстанції.

У вересні 2018 року справи надійшла до Верховного Суду.

20 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу Дундар І. О.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційних скаргах, за таких підстав.

Згідно частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до статті 372 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, ¬- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що судове засідання в апеляційному суді було призначене на 08 лютого 2018 року о 16 год. 00 хв.

Секретарем судового засідання Рябченко А. А. повідомлено в телефонному режимі представника позивачів ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) ОСОБА_6 16 січня 2018 року о 09 годині 05 хвилин, про що складено телефонограму 18 січня 2018 року (т. 2 а. с. 65).

Проте довіреність ОСОБА_6 на представництво інтересів ОСОБА_1 видана строком на три роки і була дійсна до 17 грудня 2016 року (т. 1, а.с. 59).

Відомості про отримання повістка на ім`я ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Тобто, ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 дають підстави для висновку про те, що оскаржена постанова апеляційного суду постановлена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційні скарги слід задовольнити частково, постанову апеляційного суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову апеляційного суду Херсонської області від 08 лютого 2018 року скасувати.

Справу № 668/12003/15-ц передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова апеляційного суду Херсонської області від 08 лютого 2018 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат