Справа № 342/24/19
Провадження № 2/342/290/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

за участю: секретаря судового засідання Сьомкайло І.-М.І., позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області в справі № 342/71/16-ц, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі по 1500 гривень до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з проведенням індексації відповідно до закону; стягнення аліментів в збільшеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням по даній справі законної сили; після набрання законної сили даним судовим рішенням виконавчий лист, виданий Городенківським районним судом Івано-Франківської області по справі № 342/71/16-ц про стягнення з відповідача в її користь аліментів - визнати таким, що не підлягає виконанню за умови відсутності заборгованості по ньому. В позовній заяві зазначила, що шлюб між сторонами зареєстровано 03.06.2014 виконавчим комітетом Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис № 5. За час шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 09.12.2015 позивачка змінила прізвище із Благун на ОСОБА_1. Згідно рішення Городенківського районного суду від 10.01.2017 по справі № 342/1162/16-ц шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено проживати із позивачкою. Син сторін проживає разом із позивачкою в с.Стрільче Городенківського району, перебуває на її утриманні та вихованні. Рішенням Городенківського районного суду від 10.05.2016 по справі № 342/71/16-ц (провадження № 2/342/157/2016) присуджено стягнення на користь позивачки аліментів із відповідача в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочато з 19.04.2017. Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VІІІ внесено зміни до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на теперішній чає є меншими, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не покривають витрат на нормальне харчування, забезпечення дитини шкільними приладдям, одягом, взуттям та інших витрат. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком: до 6 років становить з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень, від 6 до 18 років становить з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. На момент звернення до суду з цим позовом, між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку утримувати їх неповнолітнього сина. Про відповідача позивачка повідомляє, що він аліменти не платить нікому, працює по найму в людей, розмір його заробітку їй невідомий. В позові покликається на ч.3 ст. 181 СК Україн, яка визначає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

26.02.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вимоги позивачки, викладені в позові, вважає незаконними та необґрунтованими. Він розуміє свій обов'язок сплачувати аліменти, не має наміру від нього ухилятися, але сплата аліментів розміром 1500 гривень є для нього непосильною. Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а їх синові на даний момент 4 роки, складає 1626 гривень. Обов'язок по утриманню дитини лежить як на батькові, так і на матері, тому забезпечення спільного з позивачкою сина повинно покладатися на них обох. При стягненні з нього аліментів у розмірі 1500 грн., він практично самостійно буде забезпечувати сина прожитковим мінімумом, що суперечить обов'язку обох батьків утримувати свою дитину. Після розірвання шлюбу з позивачкою, він продовжував надавати синові матеріальну допомогу, але ніяких розписок з колишньої дружини не брав. Присуджені аліменти на утримання сина він сплачує своєчасно та в повному обсязі. Оскільки позивачкою, крім її слів, що нібито кошти, які відповідач сплачує, не покривають витрат на нормальне харчування, забезпечення дитини шкільним приладдям, одягом, взуттям та інших витрат, не було надано жодних доказів для зміни та збільшення розміру аліментів, окрім внесення змін до існуючого законодавства щодо порядку їх сплати. Сімейний кодекс визначає, що змінити раніше встановлений розмір аліментів можливо за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом. Відповідач вважає, що позивачкою не доведено обґрунтованості пред'явлення позовної вимоги про збільшення та стягнення завищеної суми аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Пояснила, що відповідач працює в м. Чернівці, один раз в рік провідує сина ОСОБА_4, який проживає разом з нею в с. Стрільче. За чотири роки відповідач не купив синові 2 костюмчики і 2 курточки. Він сплачував аліменти в частці від доходу, виходило по 500 грн., а за жовтень заплатив 400 грн. Оскільки зазначені суми значно менші, ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, тому вона звернулась в суд в позовом про зміну способу стягнення аліментів.

Відповідач в судове засідання не з'явився із невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки).

Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно зч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

Ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 10 січня 2017 року по справі № 342/1162/16-ц (провадження № 2/342/77/2017), яке набрало законної сили 23 січня 2017 р., розірвано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та Благун (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 03.06.2014 року виконавчим комітетом Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис № 05; сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено на проживанні з матірю ОСОБА_1.

Те, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 стверджується копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 271159, виданого 04 грудня 2014 року виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

09 грудня 2015 р. позивачка змінила прізвище «Благун» на «Тухлінович», що стверджується копією свідоцтва про зміну імені серії І-НМ № 014169, виданого 09 грудня 2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області.

Довідкою № 1069, виданою виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає разом із своєю матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 01.02.2016 р. сплачує в користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, присуджені Рішенням Городенківського районного суду від 10 травня 2016 року у цивільній справі № 342/71/16-ц (провадження № 2/342/157/2016), яке набрало законної сили 30 травня 2016 р. На виконання згаданого рішення Городенківським районним судом Івано-Франківської області 12 травня 2016 року позивачці видано виконавчий лист. Такий розмір аліментів не відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України, є меншим від мінімального.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті, до якої внесено зміни Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», що набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, за період з 1 кварталу 2018 року по 3 квартал 2018 року інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня.

Позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з проведенням індексації відповідно до закону, що відповідає положенням частини 3 статті 181 СК України, яка визначає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. З цього слідує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років з 1 січня 2019 р. не може бути менший, ніж 813 грн., з 1 липня 2019 р. - не може бути менший, ніж 849,5 грн., з 1 грудня 2019 р. - не може бути менший, ніж 889,5 грн. Стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі, меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Враховуючи наведене, обставини, визначені ст. 182 СК України, суд вважає, що є підстави для зміни способу стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Оскільки позивачкою не надано доказів щодо розміру отримуваного відповідачем заробітку (доходу), та можливості сплачувати відповідачем аліменти в розмірі по 1500 грн. на дитину щомісячно, суд приходить до висновку, що позов про зміну способу стягнення аліментів слід задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з проведенням індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись роз'ясненнями, що містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», стягнення аліментів в зміненому розмірі слід проводити з дня набрання чинності рішенням суду в даній цивільній справі і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий 12.05.2016 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області по справі № 342/71/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після набрання законної сили даним судовим рішенням слід визнати таким, що не підлягає виконанню, якщо відсутня заборгованість зі сплати аліментів за цим виконавчим листом.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК.

На підставі ст.ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 81, 82, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області по справі № 342/71/16-ц (провадження № 2/342/157/2016) від 10 травня 2016 р.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з проведенням індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів в зміненому розмірі розпочати з дня набрання чинності рішенням суду в даній справі і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Після набрання законної сили даним судовим рішенням виконавчий лист, виданий 12.05.2016 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області по справі № 342/71/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - визнати таким, що не підлягає виконанню за умови відсутності заборгованості по ньому.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 вул. Шевченка, 61, с. Стрільче, Городенківський район, Івано-Франківська область; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - вул. Урожайна, 19, с. Юрківці, Заставнівський район, Чернівецька область.

Повне судове рішення складене 04.03.2019 р.

Суддя: Ничик Г. І.