КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/4067/19 Головуючий у 1 інстанції: Селезньова Т.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Желепи О.В., Кулікової С.В.,

при секретарі Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2019 року у складі судді Селезньової Т.В. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Майстерко Вікторія Валеріївна, про визнання недійсними електронних торгів та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:032:0018, площа 0,1968 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок, загальною площею 332,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Свою заяву позивачка обгрунтовувала тим, що вона звернулася до суду з позовом про визнання прилюдних торгів недійсними і витребування майна з чужого володіння з тих підстав, що вважає, що приватним виконавцем порушено норми ЗУ «Про виконавче провадження» порушено процедуру проведення електронних торгів.

Також зазначала, що відповідно до протоколу №373634 електронні торги відбулися 03.12.2018року і було реалізовано належні їй житловий будинок та земельну ділянку, на підставі акту, складеного приватним виконавцем, та видано Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, відповідно до якого власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 - відповідач у справі, до якого пред`явлено позов про витребування майна з підстав недійсності торгів, на яких воно набуте.

Вказувала, що на даний час будинок продається і є підстави вважати, що оспорюване нею майно за «ланцюговим» ефектом буде відчужене, що унеможливить або суттєво ускладнить виконання рішення на її користь.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2019 року заяву задоволено частково.

Застосовано захід забезпечення позову у вигляді заборони на відчуження земельної ділянки, кадастровий номер :01:032:0018, площа 0,1968 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та житлового будинку, загальною площею 332,3 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , - на час розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного виконавця Трофименка М.М. про визнання прилюдних торгів недійсними і витребування майна з чужого володіння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та відмови у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції виходив з того, що у разі відмови у позові, такий захід забезпечення позову не завдасть непоправної шкоди відповідачу, є співмірним, достатнім і доцільним.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання прилюдних торгів недійсними і витребування майна з чужого володіння, вважаючи, що приватним виконавцем порушено норми ЗУ «Про виконавче провадження», а саме, порушено процедуру проведення електронних торгів.

Відповідно до протоколу №373634 проведення електронних торгів, які відбулися 03.12.2018року, було реалізовано належні їй житловий будинок та земельну ділянку, на підставі акту, складеного приватним виконавцем, і видано Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, відповідно до якого власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 - відповідач у справі, до якого пред`явлено позов про витребування майна з підстав недійсності торгів, на яких воно набуте.

Судом було встановлено, що на даний час будинок продається і оспорюване нею майно може бути відчужене, що унеможливить або суттєво ускладнить виконання рішення на її користь.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч.1 ст.149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст.150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову і, зокрема, позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Судом встановлено, що позивачка була власником спірного майна, у поданому позові оспорює підставу набуття майна новим власником і має намір витребувати спірне майно від відповідача, і у разі відчуження цього майна відповідачем під час розгляду справи це унеможливить виконання рішення у випадку задоволення позову і зробить неефективним судовий захист порушених прав позивача.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові №6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду міста Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову за вказаною постановою є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд першої інстанції вірно вважав, що такий захід забезпечення позову не завдасть непоправної шкоди відповідачу, є співмірним, достатнім і доцільним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2019 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегії суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 07 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: