справа № 439/1957/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року Бродівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Бунда А.О.

за участю секретаря судового засідання Музичка Л.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Броди Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на 6 місяців у вигляді заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою.

В обґрунтування заяви покликається на те, що заявниця зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинку який належить її матері ОСОБА_4. В цьому будинку також проживає батько заявниці - ОСОБА_2, який фактично шлюб з її матірю розірвав ще у 2002 році, однак незважаючи на це по даний час проживає у вказаному вище будинку який належить на праві власності її матері ОСОБА_4 Вже на протязі багатьох років ОСОБА_2 веде паразитичний спосіб життя, не працює, вчиняє сварки та бійки з своєю колишньою дружиною, із заявницею, її чоловіком та дітьми, що негативно в першу чергу впливає на розвиток малолітніх дітей. Також ОСОБА_2 постійно виражається нецензурними словами в присутності заявника та її дітей, погрожує їм фізичною розправою. Відтак ОСОБА_1 неодноразово зверталася в поліцію з приводу сімейного насильства. З 16.06.2018 року ОСОБА_3 взято на профілактичний облік по категорії сімейний насильник. Проте з моменту взяття на профілактичний облік ОСОБА_3 по категорії сімейний насильник нічого не змінилось і останній продовжує вчиняти сімейні сварки, часто при цьому, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, і надалі, погрожуючи розправою дочці та її дітям. Зазначені обставини вчинення насильства зі сторони ОСОБА_3 може підтвердити в судовому засіданні мати заявника - ОСОБА_4 Відтак вказані обставини змушують в даний час звернутись до суду з заявою від імені ОСОБА_5 про видачу обмежувального припису ОСОБА_3 Із посиланням на вимоги ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та ст.ст. 350-1,350-2,350-3,350-4, 350- 5,350-6 ЦПК України просить заяву задоволити.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 та представник заявника адвокат ОСОБА_6 не зявилися подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримали та просили її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча у встановленому законом порядку повідомлявся про час та місце судового розгляду про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надходила заява про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ст.350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 1 цього Закону домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім»ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім»єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров»ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється рідною дочкою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.28)

ОСОБА_1 зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинку який належить її матері ОСОБА_4 (а.с.26). В цьому будинку також проживає батько заявниці - ОСОБА_2.

З матеріалів справи вбачається, що у 2002 році шлюб між батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.27), однак незважаючи на це по даний час проживає у вказаному вище будинку який належить на праві власності її матері ОСОБА_4 (а.с.26).

ОСОБА_1 стверджує, що батько ОСОБА_2, будучи в стані алкогольного сп'яніння вчиняє щодо неї, членів її сімї та її матері ОСОБА_4 психологічне та фізичне насильство в сім'ї, з приводу чого вона неодноразово зверталася до Бродівського ВП Золочівського ВП ГУ НП Львівській області (а.с.7-12).

З 16.06.2018 року ОСОБА_3 взято на профілактичний облік по категорії сімейний насильник (а.с.7). Проте з моменту взяття на профілактичний облік ОСОБА_3 по категорії сімейний насильник нічого не змінилось і останній продовжує вчиняти сімейні сварки, часто при цьому перебуваючи у стані алкогольного спяніння і надалі погрожуючи розправою дочці та її дітям.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, 17.01.1960р.н., згідно витягу із системи ОСОБА_7 Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області (а.с.8-9)неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення психологічного насильства в сімї.

За приписами п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

У відповідності до ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

За змістом ч.2, ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 цього Закону).

Дослідженням наданих заявником доказів встановлено, що доводи заяви знайшли своє підтвердження, оскільки наявність конфлікту між родичами, відсутність бажання примирення у постраждалої від домашнього насильства ОСОБА_1, а також відсутність ознак щирого каяття у заінтересованої особи кривдника ОСОБА_3, дають суду підстави дійти висновку про наявність ризиків, щодо повторного вчинення домашнього насильства, зокрема за місцем їх спільного проживання за вказаною в заяві адресою.

Суд звертає увагу, що за змістом ч.7 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Щодо повнолітніх осіб такі обмеження відсутні. В тому числі, не може бути підставою для вжиття зазначеного обмеження, відсутність у кривдника іншого житла.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що з метою запобігання ризиків повторного вчинення насильства у сім'ї слід видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3, яким протягом 6 (шести) місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме:заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборонити наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою.

В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 350-1 350-8, 352-355 ЦПК України, ст. ст. 1, 24, 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким визначити заходи тимчасового обмеження ОСОБА_3 прав та покласти на нього обов'язки, а саме:

1. Заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1, а сааме: у житловому будинку за адресою: с.Висоцько, вул.Річна, 163, Бродівського району, Львівської області.

2. Заборонити ОСОБА_3 наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування) с.Висоцько, вул.Річна, 163, Бродівського району, Львівської області, роботи (адреса) ОСОБА_1, інших місць частого відвідування (адреса) ОСОБА_1.

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців.

Судові витрати, пов'язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заявник ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заінтерсована особа ОСОБА_2, ідентифікаційний номер невідомо, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3.

Повний текст рішення складено 05.03.2019 року

05 березня 2019 року

Суддя: ОСОБА_7