Справа № 200/1877/19
Провадження №2о/200/30/19
УХВАЛА

20 серпня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Женеску Е.В.,

за участю секретаря Шейко А.М.

представника заявника: Ресенчук О.Ю.

розглянувши в судовому засіданні заяву Дніпровської міської ради, заінтересована особа: Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання спадщини відумерлою,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищезазначена цивільна справа.

27 березня 2019 року від представника заявника надійшло клопотання про витребування з Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області (49102, м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного, буд. 14), довідку щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 та видачі свідоцтва про право на спадщину.

Суд оглянувши матеріали справи та клопотання представника заявника, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України - учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Положеннями ст. 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Приписами ст. 197 ЦПК України встановлено, що у підготовчому судовому засіданні суд, в тому числі вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Як передбачено ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За нормою ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно положень ч. ч. 1, 6, 7 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

При розгляді і вирішенні справи в рамках цивільного судочинства суд має забезпечити рівну можливість кожному учаснику процесу подавати докази, досліджувати їх та доводити перед судом їх переконливість.

Враховуючи те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та саме від процесуальної позиції сторін та їх активності, змагальності щодо доведення підстав чи заперечень позову залежить результат вирішення справи, а суд лише сприяє сторонам за їх клопотанням у здійсненні відповідних процесуальних дій, залишаючись неупередженим щодо учасників процесу.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим задовольнити клопотання представника заявника та витребувати зазначені в клопотанні документи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.103, 107, 116-118, 258-261ЦПКУкраїни, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника заявника задовольнити.

Витребувати з Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області (49102, м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного, буд. 14), довідку щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 та видачі свідоцтва про право на спадщину.

Копію ухвали надіслати для виконання до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області (49102, м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного, буд. 14).

Витребувані документи надати протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від рішення суду та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя Е.В. Женеску