РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 760/5930/18

пр. № 2/759/1692/19

19 лютого 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - П'ятничук І.В.,

за участю секретаря - Медвідчук В.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про визнання відсутності у відповідача права на здійснення господарської діяльності з надання ритуальних послуг та про зобов'язання припинити здійснення господарської діяльності з надання ритуальних послуг на території домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4, в якому просив визнати відсутність у відповідача права на здійснення підприємницької діяльності з надання ритуальних послуг на території житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1, зобов'язати відповідача припинити використання житлового домоволодіння для здійснення господарської діяльності з надання ритуальних послуг, що розташоване по АДРЕСА_1.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що він є власником земельної ділянки та садового будинку з надвірними будівлями, що за адресою: АДРЕСА_2, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.04.2005 року та відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 від 31.03.2005 року.

Відповідно до приписів Державного акту на право власності на земельну ділянку цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення садівництва.

Сусідня земельна ділянка, яка граничить з ділянкою позивача, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить громадянину ОСОБА_5, на якій розміщений садовий будинок та надвірні будівлі, вказана земельна ділянка даним власником передана відповідно до договору оренди відповідачу ОСОБА_4, який в супереч вимогам чинного законодавства України, здійснює підприємницьку діяльність з торгівлі похоронною атрибутикою, автоперевезення домовин катафалком, виготовлення надгробків, використовує приміщення, в якому знаходяться холодильні камери для збереження та підготовки тіл померлих до похованням (кремації) та здійснює в подальшому їх видачу.

Позивач зазначив, що зазначена земельна ділянка використовується не за її цільовим призначенням, оскільки на ній ведеться господарська діяльність з надання похоронних послуг населенню, про що свідчить розміщена рекламна вивіска на фасаді паркану, що по АДРЕСА_1.

Крім того, за зазначеною адресою, можна спостерігати від'їжджаючий похоронний транспорт, скупчення людей з квітами, вінками та іншою ритуальною приналежністю. Ночами привозять і обробляють трупи, а вранці катафалками забирають тіла померлих на поховання.

Протиправні дії відповідача ОСОБА_4, що полягають у здійсненні торгівлі ритуальними послугами в садовому будинку та надвірних будівлях, порушують права позивача та інших учасників садового товариства, оскільки товари, які реалізовуються відповідачем мають специфічний запах. Крім того, здійснення торгівлі предметами для похорону здійснюється за часту до пізньої ночі та по св'ятах. Громадяни часто приходять за товаром вночі, завантажують продукцію, гримають, порушується спокій всіх мешканців.

Ухвалою суду від 10.08.2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ухвали від 05.10.2018 р. підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили задовольнити позов, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наголошували на тому, що цільовим призначенням щодо належної позивачу земельної ділянки є ведення садівництва, однак як власник він в повній мірі не може використовувати і свою земельну ділянку для ведення садівництва, оскільки на сусідній ділянці відповідачем розміщено приватний морг де крім того що знаходяться тіла померлих, проходить їх підготовка до поховання, проводяться поминальні обіди, проходять процедури прощання з померлими, все це негативно впливає на настрій не тільки позивача а і його родини.

Відповідач та третя особа в судові засідання не з'явились, по час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, направили до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому є можливим розгляд справи в їх відсутності.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на спотворені факти викладені в позовній заяві. До суду представником відповідача 04.10.2018 року було подано відзив на позовну заяву, в якій він зазначає, що відповідач здійснює свою діяльність на законних підставах, оскільки належним чином зареєстрований, своєчасно та у повному обсязі сплачує усі належні платежі та податки до бюджету, не порушує громадський порядок та не наносить шкоди довкіллю, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та третьої особи, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також пояснення ОСОБА_1 допитаного в якості свідка, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., є власником земельної ділянки та садового будинку з надвірними будівлями, що за адресою: АДРЕСА_2, які він успадкував за законом відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.04.2005 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 від «31» березня 2005 року. Відповідно до приписів Державного акту на право власності на земельну ділянку цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення садівництва.

Сусідня земельна ділянка, яка граничить з ділянкою позивача ОСОБА_1, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить громадянину ОСОБА_5, на якій розміщений садовий будинок та надвірні будівлі.

З обставин справи вбачається, що третя особа ОСОБА_5 передав в оренду садовий будинок та надвірні будівлі фізичній особі підприємцю відповідачу ОСОБА_4 для ведення господарської діяльності з надання населенню ритуальних послуг.

З 2017 року відповідач ОСОБА_4 під час здійснення господарської діяльності по АДРЕСА_1, здійснює підприємницьку діяльність з торгівлі похоронною атрибутикою, автоперевезення домовин катафалком, виготовлення надгробків, використовує приміщення, в якому знаходяться холодильні камери для збереження та підготовки тіл померлих до похованням (кремації) та здійснює в подальшому їх видачу.

Як вбачається з договору купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_1 від 24.12.2013 р. власником домоволодіння та земельної ділянки є ОСОБА_5 як вбачається з даного договору цільовим призначенням даної земельної ділянки вказано саме ведення садівництва.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що дана земельна ділянка власником якої є відповідач не використовується не за її цільовим призначенням - ведення садівництва, оскільки на ній ведеться господарська діяльність з надання похоронних послуг населенню, про що свідчить розміщена рекламна вивіска на фасаді паркану, що по АДРЕСА_1

Крім того, за зазначеною адресою, час від часу можна спостерігати від'їжджаючий похоронний транспорт, скупчення людей з квітами, вінками та іншою ритуальною приналежністю. Ночами привозять і обробляють трупи, а вранці катафалками забирають тіла померлих на поховання.

Оскільки вказані обставини негативно впливають на самопочуття мешканців сусідніх будинків, а також на усталений режим побуту, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, підтвердили суду обставини, що відповідач здійснює господарську діяльність щодо організації поховань, а саме приймає для підготовки для поховання трупи, проводить підготовку для поховання, бальзамування, влаштовує поминальні обіди, проводить процедури прощання, все це негативно впливає на їх життя як мешканців та членів СТ оскільки бували випадки що вони не могли заїхати та виїхати з території СТ оскільки похоронний автобус привіз чи забирав небіжчиків, на території СТ постійно скупчення людей, які оплакують своїх родичів.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 в якості свідка зазначив, що як власник будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, в повній мірі не може використовувати свою земельну ділянку для ведення садівництва, оскільки на сусідній ділянці відповідачем розміщено приватний морг де крім того що знаходяться тіла померлих, проходить їх підготовка до поховання, проводяться поминальні обіди, проходять процедури прощання з померлими, все це негативно впливає на настрій не тільки позивача а і його родини.

Законом України «Про поховання та похоронну справу» визначено загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання - діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у межах повноважень, визначених цим Законом, а також суб'єктів господарювання.

Ч. 1 ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що ритуальні послуги - це послуги, пов'язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання.

Ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» встановлено, що організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, в межах своєї компетенції затверджує необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг здійснюється ритуальними службами або за договором про надання ритуальних послуг суб'єктами господарювання інших форм власності.

Відповідно до п. 1 Типового положення про ритуальну службу в Україні, ритуальна служба в Україні відповідно до Закону України «Про поховання та похоронну справу» - це спеціалізоване комунальне підприємство, що створюється органом місцевого самоврядування в порядку, установленому Законом.

Відповідно до п. 2 Типового положення про ритуальну службу в Україні, ритуальна служба у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України «Про поховання та похоронну справу», іншими законами України, нормативно-правовими актами, що приймаються на виконання законів України, а також цим Положенням.

Згідно з Наказом Державного комітету України з питань житлово -комунального господарства за № 193 від 19.11.2003 р. "Про затвердження нормативно-правових актів відносно реалізації Закону України "Про поховання та похоронну справу" проведення суб'єктами господарювання будь-яких робіт та надання ритуальних послуг можливо тільки при наявності договору, укладеного між суб'єктом господарювання та ритуальної службою.

На ритуальну службу спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально - побутового обслуговування» Київської міської ради, покладені функції ритуальної служби міста Києва.

Згідно п. 5, 8 Типового положення про ритуальну службу передбачено, що ритуальна служба здійснює функції, делеговані органами місцевого самоврядування, та забезпечує укладання договорів про надання ритуальних послуг із суб'єктами господарювання, які виявили бажання працювати на ринку ритуальних послуг.

У п. 8.1 вказаного положення зазначено, що суб'єкт господарювання, що виявив бажання працювати на ринку ритуальних послуг, має подати до територіальної ритуальної служби відповідну заяву щодо укладання договору про надання ритуальних послуг на ім'я її керівника та долучити до заяви (засвідчені в установленому порядку копії) такі документи: копію довідки про включення до ЄДРПОУ для юридичної особи або довідки про присвоєння ідентифікаційного номера для фізичної особи; копію свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності; перелік послуг, що пропонуються для надання суб'єктом господарювання; режим роботи та номер телефону. Протягом 14 робочих днів з дня отримання заяви територіальна ритуальна служба укладає з суб'єктом господарювання договір про надання послуг при наявності всього переліку документів, передбачених цим пунктом. Безпідставна відмова в укладанні договору не допускається, вона повинна бути аргументована.

Про існування між ДКП "«Спеціалізований комбінат підприємств комунально - побутового обслуговування»" та відповідачем приватним підприємцем ОСОБА_4 договору з надання будь-яких робіт та надання ритуальних послуг з проведення поховань померлих осіб в судовому засіданні не встановлено.

Використання житла та земельної ділянки є цільовим.

Також слід зазначити, що житловий будинок по АДРЕСА_1 відноситься до житлового фонду, який слід використовувати для забезпечення житлових потреб власника.

Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право її використовувати для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 6 ЖК України надання приміщення у житловому будинку для потреб промислового характеру забороняється.

У відповідності до ст. 92 ЗК України у склад права постійного землекористування входить право володіння та право користування земельною ділянкою без встановленого строку у відповідності з цільовим призначенням земельної ділянки.

Згідно плану меж земельної ділянки, розташованої на АДРЕСА_2, та державного акту на право власності на земельну ділянку серїі НОМЕР_3, що належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1, цільове призначення (використання) земельної ділянки - це ведення садівництва.

Відповідач ОСОБА_4 використовує належне йому на праві оренди домоволодіння, що є приватною власністю ОСОБА_5, для торгівлі предметами ритуальних послуг: трунами, вінками, хрестами тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Крім того, ст. 6 ЖК України визначає, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

Оскільки судом не встановлено наявність у відповідача документів щодо права на здійснення підприємницької діяльності з надання ритуальних послуг на території житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 тому суд вважає обґрунтованими вимоги в яких позивач просить зобов'язати відповідача припинити використання житлового домоволодіння для здійснення господарської діяльності з надання ритуальних послуг, що розташоване по АДРЕСА_1.

Щодо вимог позивача в яких він просить визнати відсутність у відповідача права на здійснення підприємницької діяльності з надання ритуальних послуг на території житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 суд вважає вказані вимоги такими що не потребують окремого встановлення оскільки з наведених вище обставин судом дані обставини з'ясовані при задоволенні вимог про припинення використання житлового домоволодіння для здійснення господарської діяльності з надання ритуальних послуг, що розташоване по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню в частині заявленої вимоги щодо зобов'язання то, з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково

Зобов'язати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не використовувати житлове домоволодіння що розташоване по АДРЕСА_1 для здійснення господарської діяльності з надання ритуальних послуг.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд.м.Києва.

Повний текст складено 28 лютого 2019 року.

Суддя І.В.П'ятничук

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстр. АДРЕСА_3

Відповідач: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстр. АДРЕСА_4