н/п 2/490/2839/2018 Справа № 490/5818/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2019 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Гуденко О.А.
при секретарі - Кваші С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Нікітін Руслан Володимирович про встановлення акту прийняття спадщини та визнання права власності,-
Позивач звернувся до суду до відповідача з позовом, в якому просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р. та визнати за ним право власності на 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1. - в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року та на 1/3 частку вказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив,заперечення проти позову не надав.
Третя особа надала суду заяву, в якій позовні вимоги в частині визнання права власності вважає такими, що не підлягають задоволенню.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_4 року народився ОСОБА_1, батьками якого є: батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.
30 липня 1980 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується актовим записом №463 в свідоцтві про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2.
Рішенням нарсуду Центрального району м. Миколаєва від 2 лютого 1981 року по АДРЕСА_1, виділено ОСОБА_5 з визнанням права власності приміщення в житловому будинку 1-2 та 1-3, сені, ганок, літня кухня, сарай погріб, 1/2 паркану, 1/2 частина воріт, замощення. ОСОБА_4 виділити з визнанням права власності в житловому будинку приміщення 14 площею 22,71 кв.м., басейн, вбиральню, 1/2 частину воріт, 1/2 частину паркану. Зобов'язано ОСОБА_5 заложити двірний отвір із кімнати 1-4 в кімнату 1-2. Зобов'язано ОСОБА_4 в приміщенні 1-4 зробити двірний отвір із віконного. Визначити порядок користування земельною ділянкою, виділивши ОСОБА_5 земельну ділянку площею 413 кв.м., в тому числі піж житловими будівлями 58,23 кв.м. під службовими 61,79 кв.м., під ділянкою загального користування і огородом 276,93 кв.м., під ділянкою загального користування 15,5 кв.м.ОСОБА_4 виділити земельну ділянку загальною площею 210 кв.м., в тому числі під житловими будівлями 28,91 кв.м., під огородом 166,09 кв.м., під ділянкою загального користування 15,5 кв.м.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на жилий будинок від 10.03.1989 року, 2/3 частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, належить ОСОБА_5 на праві особистої власності.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача ОСОБА_4

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Верховний Суд України у постанові від 18 грудня 2013 року по справі №6-138цс13 також зробив правовий висновок про те, що відповідно до частин 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 УРСР, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до положень статей 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст. 535 ЦК УРСР, неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Відповідно до статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв Не допускається прийнятгя спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Таким чином, за ст. 549 ЦК УРСР 1963р., як рівнозначні в юридичному розумінні розглядалися два способи прийняття спадщини:

1.фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном;

2.подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

При цьому під фактичним вступом у володіння спадковим майном розуміються будь-які дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню й використанню цього майна, підтриманню його в належному стані.

Отже, щодо спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004р., допускається фактичний вступ у володіння нею.

Відтак, з огляду на зазначену правову норму для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а саме вчинив певні передбачені законом дії, які свідчать про його волевиявлення на прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивача ОСОБА_5

Після її смерті відкрилася спадщина.

При зверненні до приватного нотаріуса ММНО Нікітіна Р.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, позивачу постановою від 17.05.2018 р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки неможливо встановити місце відкриття спадщини (останнє місце проживання ОСОБА_5).

Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_5, оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а інший спадкоємець - брат позивача ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №16/2017.

При зверненні до приватного нотаріуса ММНО Нікітіна Р.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері батька, позивачу постановою від 17.05.2018 р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки неможливо встановити місце відкриття спадщини (останнє місце проживання ОСОБА_4.) та факт прийняття ним спадщини.

Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_4, оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №15/2017.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи те, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті батьків, оскільки на день смерті батька ОСОБА_6 позивач був зареєстрований та проживав з ним за адресою: АДРЕСА_1, то суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкування за законом як спадкоємець після смерті батьків.

Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 284 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 частин житлового будинку АДРЕСА_1 - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 2/3 частин житлового будинку АДРЕСА_1 - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 01.03.2019 року.

Суддя О.А. Гуденко