233 № 233/4168/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 лютого 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Малінова О.С.,
за участю секретаря Аллік Ю.М.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» до ОСОБА_2, Фермерського господарства «Веліс», третя особа Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації, -
13 серпня 2018 р. ОСОБА_3 «АПК-Інвест» (далі Позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, Фермерського господарства «Веліс», третя особа Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 квітня 2014 року між позивачем та ОСОБА_2 (далі Відповідач-1) укладено договір оренди земельної частки (паю), зареєстрований 01 квітня 2014 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Білокузьминівської селищної ради за № 181 (далі Договір), згідно якого в оренду передається земельна частка (пай) (рілля) розміром 4,65 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ДН № 0092148, виданого 10.01.1997 Костянтинівською районною державною адміністрацією. Цього ж дня 01 квітня 2014 року, Позивач та Відповідач-1 уклали ОСОБА_4 приймання-передачі земельної частки (паю) до Договору, в якому зазначено, що ОСОБА_2 передала, а позивач прийняв у володіння та користування (оренду) земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,65 умовних кадастрових гектарів, яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом. Пунктом 2.3 Договору встановлений 20 (двадцятирічний) строк його дії (тобто по 01.04.2034), що на даний момент не сплинув. З часу укладення Договору по день подання позову Позивачем сумлінно виконуються усі обовязки згідно Договору, в тому числі, але не виключно, і зі сплати орендної плати ОСОБА_2.
31 липня 2018 року Позивачу за допомогою даних, що містить публічна кадастрова карта України стало відомо про наявність ще одного договору оренди, укладеного між Відповідачем-1 та Фермерським господарством «Веліс» (далі Відповідач-2), зареєстрованого 12.03.2018 р. Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області всупереч того, що є діючий Договір від 01.04.2014 між ОСОБА_3 «АПК-ІНВЕСТ» та ОСОБА_2
Відповідно до абз. 5 пункту 2.3 укладеного Договору, у разі виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості), Договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою Сторін. Договір оренди землі переукладається Сторонами за цим Договором не пізніше ніж в строк до двох місяців з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку.
Пунктом 3.1.укладеного 01.04.2014 року між ОСОБА_3 «АПК-ІНВЕСТ» та ОСОБА_2 Договору передбачено положення щодо обовязку Орендодавця повідомити Орендаря про виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) протягом 5 (пяти) робочих днів з дати такого виділення.
Земельна ділянка, що є предметом спірного договору, була передана у користування ОСОБА_3 «АПК-Інвест» ще 01.04.2014 р. та з того часу з користування ОСОБА_3 «АПК-Інвест» не вибувала.
На даний час земельна ділянка використовується та обробляється ОСОБА_3 «АПК-Інвест», що підтверджується довідкою про використання та бухгалтерською довідкою, які видані ОСОБА_3 «АПК- Інвест».
В порушення умов Договору, абзацу 2 Перехідних положень, ч.5 ст.31 Закону України «Про оренду землі», ОСОБА_2 не повідомила ОСОБА_3 «АПК-Інвест» про отримання державного акту, чим порушила вимоги нормативних актів, викладених вище, та безпосередньо права «АПК-Інвест».
Враховуючи, що оспорюваний договір оренди землі між ОСОБА_5 та ФГ «Веліс», був укладений та проведена державна реєстрація права оренди під час дії чинного Договору оренди земельної частки (паю) між ОСОБА_3 «АПК-Інвест» та ОСОБА_5, вважає, що оспорюваний договір суперечить вимогам цивільного законодавства, порушує права ОСОБА_3 «АПК-Інвест», як орендаря, що відповідно до ст.ст.203, 215 ЦК України, є підставою для визнання його недійсним та скасування державної реєстрації права оренди.
Представник позивача ОСОБА_3 «АПК-Інвест» у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі, за підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_6, повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином в порядку ст.128 ЦПК України, у судове засідання не зявилася, відзив на позовну заяву суду не надала.
Відповідач - Фермерське господарство «Веліс», повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином в порядку ст.128 ЦПК України, явку представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву суду не надав.
Представник третьої особи Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області, у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, будь-яких пояснень щодо позову або відзиву з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову суду не надав.
Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Статтею 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
ОСОБА_4 зі ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Судом встановлено, що 01 квітня 2014 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної частки (паю), зареєстрований 01 квітня 2014 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Білокузьминівської селищної ради за №181, згідно якого в оренду передається земельна частка (пай) (рілля) розміром 4,65 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ДН № 0092148, виданого 10.01.1997 Костянтинівською районною державною адміністрацією (а.с.9-12).
01 квітня 2014 року, Позивач та Відповідач-1 уклали ОСОБА_4 приймання-передачі земельної частки (паю) до Договору, в якому зазначено, що ОСОБА_2 передала, а позивач прийняв у володіння та користування (оренду) земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,65 умовних кадастрових гектарів, яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом (а.с.13).
Пунктом 2.3 Договору встановлений 20 (двадцятирічний) строк його дії (тобто по 01.04.2034), що на даний момент не сплинув. З часу укладення Договору по день подання позову Позивачем сумлінно виконуються усі обовязки згідно Договору, в тому числі, але не виключно, і зі сплати орендної плати ОСОБА_2.
Відповідно до абз.7 пункту 2.3 укладеного Договору, у разі виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості), Договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою Сторін. Договір оренди землі переукладається Сторонами за цим Договором не пізніше ніж в строк до двох місяців з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку.
Пунктом 3.1. Договору передбачено положення щодо обовязку Орендодавця повідомити Орендаря про виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) протягом пяти робочих днів з дати такого виділення.
На даний час земельна ділянка використовується та обробляється ОСОБА_3 «АПК-Інвест», що підтверджується довідкою про її використання (а.с.27).
Обовязки зі сплати орендної плати позивачем виконуються, що підтверджено відповідними платіжними дорученнями (а.с.15-26).
Зазначені обставини відповідачами не спростовані.
ОСОБА_4 з абзацом 2 Перехідних положень Закону України «Про оренду землі», після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін.
Відповідно до ч.5 ст.31 Закону України «Про оренду землі», особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобовязана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України.
Про виділення їй земельної ділянки в натурі (на місцевості) та про отримання державного акту на право власності на земельну ділянку відповідач ОСОБА_2 позвача не повідомила, в порушення наведеного законодавства та умов укладеного Договору.
ОСОБА_4 приймання-передачі земельної частки (паю) до Договору оренди земельної частки (паю) від 01.03.2018 р. зафіксовано факт передання-приймання сторонами Договору земельної ділянки (а.с.96).
Вирішуючи питання обґрунтованості вимог визнання оспорюваного договору недійсним, суд виходить з вимог наведеного вище законодавства, встановлених у справі обставин, а також враховує правову позицію Верховного суду, викладену у п.20 постанови від 19.03.2018 р. у справі № 924/468/14, згідно з якою, після виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок в натурі та отримання ними державних актів на право власності на землю відповідні сертифікати на земельну частку (пай) є недійсними. У той же час факт оформлення державного акта на право власності на землю дію раніше укладених їх власниками договорів оренди земельних паїв автоматично не припиняє, а такі договори підлягають переукладенню. Отже, припинення дії договорів оренди земельних паїв має місце тільки після їх переукладення відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або з підстав, передбачених статтею 31 Закону України «Про оренду землі».
Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
У звязку із визнанням недійсним оспорюваного договору оренди землі, запис про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі цього Договору, слід скасувати.
Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 19, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України,-
Стягнути з ОСОБА_2, Фермерським господарством «Веліс» судові витрати по сплаті судового збору по 881 (вісімсот вісімдесят одній) гривні 00 копійок з кожного.
Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 22 лютого 2019 року, складання повного рішення суду відкласти на строк не більше як десять днів з дня закінчення розгляду справи.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя