Справа № 265/2799/14-ц
Провадження № 4-с/265/4/19
У Х В А Л А

12 лютого 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Костромітіної О. О., за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

До Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла скарга ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування своєї скарги заявник посилався на те, що постановою старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 від 23.03.2018 року тимчасово обмежено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Підставою для встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України було те, що у нього наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01.03.2018 року за період з 05.05.2014 року по 01.03.2018 року складає 45779,63 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Обґрунтовуючи дане рішення, державний виконавець послався на ст.ст. 11, 71 Закону України «Про виконавче провадження», які передбачають право державного виконавця виносити вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду боржника за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. В постанові про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України зазначено заборгованість по аліментам, що є підставою для обмеження у праві виїзду, за період часу з 05.05.2014 року по 01.03.2018 року, яка виникла до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2147-VIII від 07. 12.2017 року, до 06.02.2018 року. Відповідно до вимог ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Вважає, що Законом України № 2147-VIII від 07.12.2017 року встановлено додаткову юридичну відповідальність за порушення, у вигляді встановлення певного обмеження, за наявності заборгованості, яка утворилась після внесення відповідних змін, сукупний розмір якої повинен перевищувати суму платежів за 6 місяців, саме з моменту внесення змін до даної норми. Таким чином вважає, що постанова державного виконавця від 23.03.2018 року була прийнята без дотримання визначеного шестимісячного періоду. Окрім того зазначає, що оскаржувану постанову він отримав 01.11.2018 року поштою, простою кореспонденцією, і тільки з цієї дати йому стало відомо про постанову та її зміст. Враховуючи наведені обставини вважає, що його скарга є обґрунтованою, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Просить визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 від 23.03.2018 року про його тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

28 листопада 2018 року до суду надійшов відзив старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 на скаргу ОСОБА_1, в обґрунтування якого державний виконавець посилається на те, що на виконанні Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/265/1546/14, виданого 16.10.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки Дарини, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.05.2014 року і до повноліття дитини.

Боржник неодноразово зявлявся до відділу ДВС, ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження, про це свідчать особисті записи на обкладинці виконавчого провадження (копія додається).

23.03.2018 року у звязку з виникненням заборгованості зі сплати аліментів, згідно матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем на підставі ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Копію постанови направлено до відома боржнику за вихідним №9612 від 23.03.2018 року простою кореспонденцією. Боржник у скарзі стверджує, що отримав оскаржувану постанову 01.11.2018 року, але будь яких підтверджень не надає, тому вважає, що відповідно до п.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає строк оскарження протягом 10 робочих днів з дня коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів, боржником пропущений строк оскарження вищезазначеної постанови.

Згідно п.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови. Однією з таких постанов є постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Станом на сьогоднішній день боржником суму боргу не сплачено та заборгованість по аліментам станом на 01.09.2018 року складає 58121,63 грн.

21.09.2018 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постанову направлено на виконання до ПП «Комунальник».

Заборгованість по аліментам станом на 01.11.2018 року складає 54268,65 грн.

Таким чином, державним виконавцем в межах його повноважень вжито усіх

передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо виконання

рішення. Крім того зазначила, що винесення зазначеної постанови не є посиленням відповідальності, а є заходами примусового виконання. Просила відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1

У судове засіданні боржник ОСОБА_1 не зявився, надав заяву про розгляд скарги без його участі та його представника, скаргу просив задовольнити.

Старший державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд скарги без її участі. В задоволенні скарги просила відмовити.

Стягувач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, просила розгляд скарги провести без її участі, в задоволенні скарги відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судовим розглядом встановлено, що на виконанні Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/265/1546/14, виданого 16.10.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки Дарини, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.05.2014 року і до повноліття дитини.

20 жовтня 2014 року постановою старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 45131755 по виконанню виконавчого листа №2/265/1546/14, виданого 16 жовтня 2014 року Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя.

Постановою старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 від 23.03.2018 року тимчасово обмежено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у звязку з наявністю у боржника заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період з 05.05.2014 по 01.03.2018 в сумі 45779,63 гривень, що перевищує суму відповідних платежів за місяць.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п.2 та п.3 ч.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Примусове виконання рішень в Україні покладено на державну виконавчу службу, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частин девятої, дванадцятої статті 71 цього Закону, обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до положення ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною пятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені. У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Таким чином, на виконання вказаних вимог Закону, старшим державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №2/265/1546/14, виданого Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя від 16.10.2014 року було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 23.03.2018 року, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.09.2018 року.

Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати КП «Комунальник» щодо утримання з ОСОБА_1 аліментів за постановою від 21.09.2018 року ВП № 45131755, виданого за виконавчим документом №2/265/1546/14 від 16.10.2014 року Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя утримана сума: за жовтень 2018 року - 3852,98 грн., за листопад - 2018 року 3545,85 грн., за грудень - 2018 року 3764,78 грн., за січень - 2019 року 3631,44 грн., залишок боргу складає 51681,61 грн.

Згідно ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до вимог ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Зважаючи на існування суми боргу за ОСОБА_1 по сплаті аліментів згідно Звіту про здійснення відрахування та виплати ВП №45131755 за період більше ніж шість місяців у сумі 51681,61 грн., суд приходить до висновку, що дії державного виконавця з винесення оскаржуваної у цій справі постанови від 23.03.2018 року та її направлення є правомірною, оскільки вчинені вказані дії згідно положень ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Зворотнього стороною заявника не доведено.

За вимогами ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права і свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи боржника ОСОБА_1 про наявність порушень державним виконавцем вимог закону при постановленні спірної постанови не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, а тому на даний час скарга задоволенню не підлягає.

При цьому суд, відмовляючи у задоволенні скарги по суті, не вирішує питання щодо порушення скаржником строків звернення зі скаргою до суду, як на підставу для відмови у задоволенні скарги, на що посилається старший державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 у відзиві на скаргу ОСОБА_1

Крім того суд при вирішенні скарги по суті відхиляє ствердження скаржника, що винесення зазначеної постанови відносно нього є посиленням відповідальності за порушення у вигляді заборгованості за аліментами, яка утворилася до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2147-VIII від 07.12.2017 р., який не має зворотної дії в часі, та норми якого не можуть бути застосовані до нього, оскільки суд вважає, що встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі є одним із заходів порядку примусового виконання рішення, які визначені зазначеним Законом та не є посиленням його відповідальності.

Керуючись ст. 5, 13, 442, 451, 447 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 від 23.03.2018 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до погашення заборгованості зі сплати аліментів, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 18 лютого 2019 року.

Суддя Костромітіна О.О.