Справа № 373/764/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої - судді Керекези Я.І.,

з участю секретаря судового засідання Ткалі І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу № 373/764/18 за позовом ОСОБА_1 до Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» про стягнення заборгованості із заробітної плати -

представник позивача Панченко Т .А. ,

представник відповідача Тесля С.М. ,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до суду та просить стягнути з Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» на його користь заборгованість по заробітній платі, а саме: доплати за вчене звання «старший науковий співробітник» за період з 14 жовтня 2009 року по 06 листопада 2010 року в розмірі 25 відсотків посадового окладу, та судові витрати по справі.

Посилається на те, що 14 жовтня 2009 року рішенням Вищої атестаційної комісії України йому присвоєно вчене звання «Старший науковий співробітник» за спеціальністю «Історія України» про, що видано атестат НОМЕР_3.

06 листопада 2010 року наказом генерального директора НІЕЗ «Переяслав» №247-ОС ОСОБА_1 встановлено доплату за вчене звання «Старший науковий співробітник» у розмірі 25 відсотків посадового окладу. В період з 14 жовтня 2009 року по 06 листопада 2010 року доплата за вчене звання не встановлювалась та не виплачувалась.

25 листопада 2016 року зазначену доплату позивачу скасовано наказом №262-ОД.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2017 року наказ генерального директора НІЕЗ «Переяслав» про скасування встановленої доплати за вчене звання «Старший науковий співробітник» визнано незаконним, нарахування і виплату доплати роботодавцем поновлено.

07 березня 2017 року позивача було звільнено з займаної посади заступника генерального директора НІЕЗ «Переяслав» з наукової роботи на підставі п.3 ст.40 КЗпП України.

24 січня 2018 року позивач звернувся до НІЕЗ «Переяслав» із заявою про виплату йому доплати за вчене звання за період з 14 жовтня 2009 року по 06 листопада 2010 року, але йому було відмовлено, тоимм

Ухвалою від 31 березня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

14 червня 2018 року відповідач надав до суду письмові заперечення проти позову в якому просить в позові відмовити, оскільки жодним законодавчим чи нормативно-правовим актом в Україні не встановлено зобов`язання встановлювати та нараховувати доплату за вчене звання «старший науковий співробітник» з дати присвоєння такого звання, а не з часу звернення особи та надання нею підтверджуючого документу про виникнення права на таку доплату.

В судових засіданнях позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Панченко Т.А. позов підтримували та просили задовольнити його. В судове засідання 30 вересня 2019 року не з`явилися, просили проводити розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, просили задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача Тесля С.М. позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Посилається на те, що право позивача на таку доплату роботодавець не заперечує. Разом з тим про наявність такого права у ОСОБА_1 роботодавець дізнався лише із заяви, яку позивач 15.11.2010 написав особисто із вимогою встановити і виплачувати йому таку доплату із 01.11.2010, що і було зроблено. В подальшому наказ про встановлення йому такої доплати з 01.11.2010 не оспорював та не просив призначити доплату з іншої дати. При звільненні з посади та отриманні розрахункових коштів не зазначав про будь-яку недоплату йому. Звернувся до відповідача з вимогою сплатити доплату майже через рік після звільнення. Крім того, позивачем не подано додатку до атестату, що не дає змоги з`ясувати питання часу отримання ним атестату.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 працював у НІЕЗ «Переяслав» на посаді заступника генерального директора з 01 червня 2014 року по 07 березня 2017 року, що підтверджується копією трудової книжки серія НОМЕР_1 .(а.с.18-23).

14 жовтня 2009 року рішенням Вищої атестаційної комісії України на підставі рішення вченої ради Інституту історії України НАН України ОСОБА_1 присвоєно вчене звання «старший науковий співробітник» за спеціальністю «Історія України», про що видано атестат НОМЕР_3.(а.с.4).

Як вбачається із клопотання ОСОБА_1 від 15 листопада 2010 року, адресованого на ім`я генерального директора НІЕЗ «Переяслав», він просить встановити доплату до посадового окладу у розмірі 25 % за вчене звання «старший науковий співробітник» із 01 листопада 2010 року (а.с.66).

Наказом генерального директора НІЕЗ «Переяслав ОСОБА_4 № 247-ОС від 26 листопада 2010 року старшому науковому співробітнику науково-дослідного відділу Музею історії Української православної церкви була встановлена доплата за наукове звання «старший науковий співробітник» в розмірі 25% посадового окладу із 01 листопада 2010 року (а.с.67).

Наказом генерального директора НІЕЗ «Переяслав Лукашевича О.М. №19-ОС від 07 березня 2017 року ОСОБА_1 було звільнено із посади заступника генерального директора з наукової роботи Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» із 07 березня 2017 року на підставі п.3 ст.40 КЗпП України ( за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення) (а.с.29-31).

24 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до генерального директора НІЕЗ «Переяслав» Лукашевича О.М . із заявою про виплату йому доплати за вчене звання в розмірі 25% посадового окладу за період з 14 жовтня 2009 року по 06 листопада 2010 року.(а.с.32).

Листом №52 від 05 лютого 2018 року ОСОБА_1 було роз`яснено про те, що наказом № 247-ОС від 26 листопада 2010 року йому було встановлено таку доплату у розмірі 25 посадового окладу з 01 листопада 2010 року. Доплата виплачувалася йому по день звільнення з НІЕЗ «Переяслав». Будь-які інші відомості щодо його звернення до керівництва закладу про встановлення доплати за вчене звання у період з 14 жовтня 2009 року по 06 листопада 2010 року в НІЕЗ «Переяслав» відсутні.(а.с.33).

Згідно відповіді на запит адвоката № 39 від 30 січня 2018 року при звільненні ОСОБА_1 із посади заступника генерального директора з наукової роботи НІЕЗ «Переяслав» йому було проведено повний розрахунок при звільненні за платіжним дорученням № 43 від 07 березня 2017 року (а.с.31).

Відповідно до ст.43 Конституції України кожна особа має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Своєчасне одержання винагороди за працю - це проведення розрахунку з працівником у строки, передбачені ст.115 КЗпП України.

Разом з цим, особі гарантується право на своєчасне одержання винагороди за працю й при звільненні. Так, розрахунок з працівником повинен здійснюватися згідно вимог ст.116 КЗпП України.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

За правилами ст. 28 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» вчені мають право на здобуття наукового ступеня доктора філософії і доктора наук та присвоєння вчених звань старшого дослідника, доцента і професора. Присудження наукових ступенів та присвоєння вчених звань є державним визнанням рівня кваліфікації вченого. Статтею 31 цього Закону сформульовано перелік посад наукових працівників. Так, основними посадами наукових працівників наукових установ, наукових підрозділів юридичних осіб державної та іншої форм власності є: заступник керівника (перший віце-президент, віце-президент, заступники генерального директора, генерального конструктора, директора, начальника) з наукової роботи.

Згідно ст. 36 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» заробітна плата наукових працівників складається з посадових окладів (ставок), премій, доплат за наукові ступені, вчені звання, надбавки за стаж наукової, науково-педагогічної роботи та інших надбавок, доплат та винагород, передбачених законодавством у сфері наукової і науково-технічної діяльності.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 8 Закону України «Про оплату праці» держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників. Умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

. Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 29 Закону України «Про культуру» оплата праці у сфері культури має забезпечувати створення належних матеріальних умов для ефективної самостійної творчої діяльності працівника, підвищення престижності професії, сприяти підвищенню його кваліфікації, стимулювати залучення талановитої молоді до діяльності у сфері культури. Заробітна плата працівника у сфері культури, педагогічного працівника закладу освіти сфери культури складається з посадового окладу (тарифної ставки), надбавки за почесне звання, доплат за науковий ступінь, вислугу років залежно від стажу роботи в державних і комунальних закладах культури, закладах освіти сфери культури, інших надбавок та доплат, премій, винагород за творчу діяльність, передбачених законодавством. Умови оплати праці працівників у сфері культури державних і комунальних закладів культури, закладів освіти сфери культури визначаються Кабінетом Міністрів України.

В пункті 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій галузей бюджетної сфери» від 30.08.2002 за № 1298 вказано, що умови оплати праці, посадові оклади (ставки заробітної плати) та ставки погодинної оплати праці, визначені цією постановою, поширюються на відповідні категорії працівників (невійськовослужбовців і тих, що не мають звань рядового і начальницького складу) всіх бюджетних установ, закладів та організацій незалежно від відомчого підпорядкування.

В абзаці в) підпункту 3) пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1298 установлено доплати працівникам, зокрема за вчене звання доцента, старшого наукового співробітника - у граничному розмірі 25 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати).

Відповідно до п.4 вищезазначеної постанови право встановлення працівникам конкретних розмірів посадових окладів та доплат і надбавок до них покладається на керівників місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, при яких створені централізовані бухгалтерії, керівникам бюджетних установ, закладів та організацій в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2007 р. №423 затверджено «Порядок присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника» (із відповідними змінами), що був чинним на час присвоєння позивачеві відповідного звання.

Відповідно до п.п. 3, 4 вищезазначеного Порядку, наукові ступені доктора і кандидата наук присуджуються, а вчене звання старшого наукового співробітника присвоюється особам, які мають повну вищу освіту, глибокі фахові знання і значні досягнення в певній галузі науки.

Документами, що засвідчують присудження наукового ступеня чи присвоєння вченого звання, є відповідно диплом і атестат державного зразка. Дипломи доктора і кандидата наук та атестат старшого наукового співробітника видає ВАК.

Пункт 32 даного Порядку передбачав, що вчене звання старшого наукового співробітника присвоює ВАК на підставі рішення вченої (науково-технічної) ради вищого навчального закладу або наукової установи, яке приймається таємним голосуванням.

Пунктами 37 та 39 Порядку було передбачено, що рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукових ступенів доктора або кандидата наук набирає чинності з дня прийняття президією ВАК рішення про видачу відповідного диплома.

Рішення вченої (науково-технічної) ради про присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника набирає чинності з дня прийняття ВАК відповідного рішення.

Порядок оформлення і видачі дипломів та атестатів, а також їх дублікатів визначає ВАК.

Ні даним Порядком, ні будь-якими іншими законодавчими актами не було визначено моменту (дати), з якого має виплачуватися доплата за науковий ступінь: з дати ухвалення рішення Вищою атестаційною комісією України про видавання диплома кандидата наук, чи з дати звернення до організаційно-кадрового відділу установи із заявою.

Разом з тим, даним Порядком не встановлено обов`язку Вищої атестаційної комісії України повідомляти роботодавця про присвоєння працівникові вченого звання.

Таким чином, можна зробити висновок, що право повідомити роботодавця про отримання вченого звання покладається на самого працівника, який має звернутися до адміністрації закладу, де він працює, із заявою про встановлення, зокрема, доплати до посадового окладу за вчене звання та подати підтверджуючі документи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до генерального директора НІЕЗ «Переяслав» із заявою про встановлення йому доплати за вчене звання 15 листопада 2010 року, наказом керівника доплата була йому встановлена із 01 листопада 2010 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки доплата за вчене звання «старший науковий співробітник» була встановлена йому та виплачувалася безпосередньо із дати, зазначеної самим позивачем при зверненні із заявою про встановлення йому такої доплати.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 8 Закону України «Про оплату праці», Постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій галузей бюджетної сфери», Постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2007 р. №423 затверджено «Порядок присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника», керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» про стягнення заборгованості із заробітної плати - залишии без задоволення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

відповідач: Національний історико-етнографічний заповідник «Переяслав»; , юридична адреса: вул. Київська область, м. Переяслав-Хмельницький вул. Шевченка, 8.

Складення повного рішення вчинено 04 жовтня 2019 року.

Суддя: Я. І. Керекеза