РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року

м. Рівне

Справа № 562/1819/15-ц

Провадження № 22-ц/4815/1127/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Мичка І.М.

Рішення ухвалене в м. Здолбунів Рівненської області

Дата ухвалення повного тексту рішення не зазначено

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Тхоревський С.О.,

з участю сторін та їх представників

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивує тим, що його тітці ОСОБА_4 належала земельна частка (пай). Зазначає, що тітка була одинока та на момент смерті мешкала разом з його батьком ОСОБА_5 , який був єдиним спадкоємцем після смерті тітки і фактично прийняв спадщину на земельну частку (пай). ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина на майно земельну частку (пай). Стверджує, що він проживав від батька окремо через, що йому нічого не було відомо про наявність земельної частки (паю), тому і не подав заяви про прийняття спадщини. Однак нещодавно в Урвенській сільській раді йому повідомили про наявність вищевказаного спадкового майна.

Вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустив з поважної причини, а тому просить суд, визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном - 1 (один) місяць.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21 серпня 2015 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_2 строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 - один (1) місяць з дня набрання рішенням законної сили.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим по мотивам невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм матеріального права.

Зазначає, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і після смерті котрого позивачу надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, є рідним братом його батька - ОСОБА_6 . Факт родинних стосунків підтверджується долученими до апеляційної скарги копіями свідоцтв про народження.

Вказує, що його батько є спадкоємцем по закону 2 черги відповідно до ст. 1262 ЦК України та мав право спадкування відповідно до ч.2 ст. 1270 ЦК України, а тому позивач при подачі заяви до суду мав зазначити відповідачем саме його батька ОСОБА_6 як належного відповідача у справі.

Зазначає, що його батько ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , він є його спадкоємцем, окрім того, має право на успадкування майна після смерті ОСОБА_5 відповідно до ст. 1265 ЦК України як спадкоємець за законом п`ятої черги (як племінник ОСОБА_5 , а також за правом представлення ст. 1266 ЦК України. Своє право на спадкування не може реалізувати в зв`язку з наявністю оскаржуваного судового рішення.

Незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення на його думку полягає в тому, що суд безпідставно дійшов висновку про наявність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини та надав такий строк позивачу.

Вказує, що в оскаржуваному рішенні суду поважними причинами пропуску позивачем строку для прийняття спадщини зазначаються, не проживання разом із спадкодавцем та не обізнаність про наявність спадщини, а після смерті батька він не відмовлявся від спадщини. Такі причини вважає неповажними. Кожна з них зокрема і всі разом не свідчать про наявність об`єктивних, непереборних і істотних труднощів, що заважали б позивачу подати заяву про прийняття спадщини, як це передбачено п.24 Постанови ВСУ від 30 травня 2008 року №7.

В порушення вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України в редакції, чинній на момент вирішення справи судом, до позовної заяви не приєднано, а в позовній заяві - не зазначено доказів, що стверджували б обставини поважності пропуску строку на прийняття спадщини.

Закон встановлює шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а в даному випадку, після смерті спадкодавця до звернення до суду пройшло більше 3 років. Строк для прийняття спадщини пропущено у 6 раз більший, ніж передбачено законом.

За наведеного просив, рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким в позові ОСОБА_2 відмовити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 . вважає апеляційну скаргу безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

Зазначає, що доводи апелянта ґрунтуються на припущеннях, що не підтверджені ніякими фактичними даними та документами. Тим більше, обставини викладені в апеляційній скарзі не відповідають фактичному перебігу подій, що пов`язані з оспорюваними правовідносинами та прийнятим з цього приводу судом першої інстанції рішенням.

Вказував, що ОСОБА_6 як спадкоємець другої черги не звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_5 і таких заяв станом на 2015 рік не подав жоден інший спадкоємець, який вважав, що він має право на спадщину, в тому числі і апелянт також. У зв`язку з цим, він звернувся до суду із даним позовом до Урвенської сільської ради за місцем знаходження земельної ділянки (паю), відповідно до положень ст. 1272 ЦК України. Оскільки станом на 2015 рік не було інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті його батька ОСОБА_5 .

З огляду на наведене просили рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник апелянта ОСОБА_1 адвокат Януль В.С. в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник адвокат Андрійчук О.І. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як слідує з матеріалів справи, а саме: довідки Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області № 550 від 15.07.2015 року, за ОСОБА_4 , згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії РВ № 0171704 рахувалася земельна частка (пай) площею 3,68 га (в тому числі рілля 3,14 га).

ОСОБА_5 після смерті своєї сестри ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину на вказану земельну частку (пай), що визнається відповідачем (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , повторно виданого 16.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області.

Згідно з повідомлення приватного нотаріуса Здолбунівського районного нотаріального округу Чайковської А.О., долученого позивачем до відзиву на апеляційну скаргу, встановлено, що у провадження вказаного приватного нотаріуса дійсно знаходиться спадкова справа на майно ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкав до дня смерті у м. Здолбунів Рівненської області. Спадкоємцем за законом є син спадкодавця ОСОБА_2 , який належним чином прийняв спадщину. Дана обставина підтверджується даними Спадкового реєстру - Витяг про реєстрацію №41430006 від 08.09.2015, що знаходиться на руках у спадкодавця - ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

В обґрунтування свого права на апеляційне оскарження ОСОБА_1 , посилається на те, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про його права та обов`язки. Оскільки його батько є спадкоємцем по закону 2 черги відповідно до ст. 1262 ЦК України та мав право спадкування відповідно до ч.2 ст. 1270 ЦК України, а тому позивач при подачі заяви до суду мав зазначити відповідачем саме його батька ОСОБА_6 як належного відповідача у справі.

Також зазначає, що його батько ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , він є його спадкоємцем, окрім того, має право на успадкування майна після смерті ОСОБА_5 відповідно до ст. 1265 ЦК України як спадкоємець за законом п`ятої черги (як племінник ОСОБА_5 , а також за правом представлення ст. 1266 ЦК України. Своє право на спадкування не може реалізувати в зв`язку з наявністю оскаржуваного судового рішення.

Однак, доводи апелянта щодо вирішення судом питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, є надуманими та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Апелянт не заперечує, що він є спадкоємцем п`ятої черги, а його батько другої черги.

Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину (п. 3.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

В матеріалах справи відсутні докази, що скаржник ОСОБА_1 чи його батько ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з часу відкриття спадщини звертались до нотаріальної контори для її прийняття, і суду не надано доказів про прийняття ним спадщини шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, а тому ОСОБА_1 вважається таким, що не прийняв спадщину.

Твердження ОСОБА_1 про наміри прийняти спадщину, в зв`язку з чим він звернувся з відповідним позовом до суду, колегія суддів до уваги не бере, оскільки питання про надання йому додаткового строку для прийняття спадщини не вирішувалось, а тому стверджувати про наявність у нього переважного або рівного права на спадщину свого дядька ОСОБА_5 за наявності спадкоємця першої черги ОСОБА_2 , на час розгляду апеляційної скарги немає.

При цьому, вказаним рішенням не вирішено питання про спадкові права ОСОБА_1 та, за наявності законного права на спадщину, останній не позбавлений можливості у зв`язку з ухваленням цього рішення вирішити питання щодо прийняття ним спадщини у встановленому законом порядку, в тому числі за частиною другою або третьою статті 1272 ЦК України.

Крім того, як слідує з відзиву, подання апеляційної скарги в даній справі фактично обумовлене наявністю у спадкодавця ОСОБА_5 іншого спадкового майна, зокрема Ѕ частини квартири в АДРЕСА_1 , про що апелянт ОСОБА_1 будучи обізнаний, не закликав ОСОБА_2 до спадкування, а навпаки, шляхом ревізування рішення суду в даній справі намагається його усунути.

При цьому слід зазначити, що за життя, ОСОБА_6 не вважав своє право на спадкування земельного паю порушеним, оскільки доказів про його захист, апелянтом не надано.

За таких обставин ОСОБА_1 не довів, що при розгляді цієї справи суд порушив його права як спадкоємця п`ятої черги. Судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта в даному провадженні не вирішувалося.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не впливають на правильність постановленого судом рішення і з огляду на вимоги ст. 375 ЦПК України не можуть бути визнані підставою для його скасування, тому підлягають відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 367, 368, 371, п.1. ч.1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21 серпня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 04 жовтня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків