Постанова

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 200/18208/14-ц

провадження № 61-20370св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш Олена Вікторівна,

третя особа - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року у складі судді Єлізаренко І. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш О. В., третя особа - ОСОБА_3, про визнання договору іпотеки недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що 08 грудня 2006 року між ним та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», було укладено договір іпотеки № 0/З.

Указаний договір іпотеки було укладено з порушенням вимог чинного законодавства України, зокрема не враховано реєстрацію за місцем знаходження предмета іпотеки малолітньої дитини, яка мала право користуватися предметом іпотеки, а також без надання відповідної згоди органом опіки і піклування на укладання такого договору.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив суд:

Визнати недійсним договір іпотеки від 08 грудня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш О. В. за реєстровим № 3233, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк».

Припинити іпотеку за № 5509590 в Державному реєстрі іпотек, накладену на підставі договору іпотеки № 0/З, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» 08 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш О. В. за реєстровим № 3233.

Зняти заборону відчуження за № 4193420 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, накладену на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» від 08 грудня 2006 року за № 0/З, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш О. В. за реєстровим № 3233.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки від 08 грудня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш О. В. за реєстровим № 3233, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк».

Припинено іпотеку за № 5509590 в Державному реєстрі іпотек, накладену на підставі договору іпотеки № 0/З, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» 08 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш О. В. за реєстровим № 3233.

Знято заборону відчуження за № 4193420 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, накладену на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки № 0/З, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» 08 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш О. В. за реєстровим № 3233.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

У лютому 2018 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2014 року визнано неподаною та повернуто апелянту.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У касаційній скарзі, поданій у березні 2018 року до Верховного Суду, ПАТ «УкрСиббанк» в особі представника ОСОБА_5, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що оцінюючи наявність в ОСОБА_5 повноважень представляти інтереси ПАТ «УкрСиббанк» та діяти від його імені, суд апеляційної інстанції вдався до обмеженого застосування положень підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України. В абзаці третьому зазначеного підпункту встановлено особливості застосування вказаної норми до певної категорії справ. Зокрема зазначено, що представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню. Необхідність врахування вказаних особливостей передбачена також положеннями пункту 18 розділу «Перехідні положення» ЦПК України в діючій редакції.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу позивачем до суду не подано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі за поданою касаційною скаргою.

У червні 2018 року цивільна справа № 200/18208/14-ц надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору іпотеки недійсним призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш О. В., третя особа - ОСОБА_3, про визнання договору іпотеки недійсним задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки від 08 грудня 2006 року № 0/З, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш О. В. за реєстровим № 3233.

Припинено іпотеку за № 5509590 в Державному реєстрі іпотек, накладену на підставі договору іпотеки від 08 грудня 2006 року № 0/З, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш О. В. за реєстровим № 3233.

Знято заборону відчуження за № 4193420 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, накладену на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки від 08 грудня 2006 року № 0/З, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш О. В. за реєстровим № 3233.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2014 року визнано неподаною та повернуто апелянту.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк», суд апеляційної інстанції вважав, що оскільки представник ОСОБА_5 не брав участі у розгляді справи в суді першої інстанції, не є адвокатом, то відповідно до статті 131-2 Конституції України він не уповноважений представляти інтереси банку в суді апеляційної інстанції.

З такими висновками апеляційного суду колегія не погоджується з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Відповідно до частини третьої статті 131-2 Конституції України (у редакції, чинній на момент звернення до суду з апеляційною скаргою), виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом «б» пункту 16 Закону України від 02 червня 2016 року «Про внесення змін щодо Конституції України» (щодо правосуддя) розділ ХV «Перехідні положення» Конституції України доповнено пунктом 16-1.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділ ХV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Указаний Закон України набрав чинності 30 вересня 2016 року.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Отже, з 01 січня 2018 року у суді апеляційної інстанції представництво сторін у цій справі не обмежується виключно адвокатами, оскільки провадження у цій справі в суді першої інстанції було розпочате до 30 вересня 2016 року, а саме 21 жовтня 2014 року.

Таким чином, апеляційний суд безпідставно визнав апеляційну скаргу представника ПАТ «Дельта Банк» неподаною і повернув її.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, ухвалу апеляційного суду скасувати та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року скасувати. Справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк