Справа № 301/2673/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" лютого 2019 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Даруда І.А., при секретарі Сатін Н.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа: Іршавський районний сектор Державна міграційна служба України ГУ ДМС у Закарпатській області про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, де третя особа: Іршавський районний сектор Державна міграційна служба України ГУ ДМС у Закарпатській області про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.

Посилається на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого в с. Загаття, вул. Воззєднання, 57 Іршавського району Закарпатської області. Вона проживає в вказаному будинку разом з своїми не повнолітніми дітьми, але серед зареєстрованих у ньому осіб, значиться і її колишній чоловік ОСОБА_2, який ще в квітні 2017 року залишив сімю та забравши всі свої речі переїхав проживати по місцю свого народження в м. Рахів Закарпатської області. Реєстрація відповідача ОСОБА_2 у її будинку створює їй перешкоди у вільному володінню та користуванню будинком, оскільки відповідач продовжує рахуватися як особа, що проживає в будинку.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подала суду заяву у якій просить розглядати справу без її участі, тому на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи проведено у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, які причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи, тому на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи проведено у його відсутності.

Представник третьої особи Іршавського РС ДМС України ГУ ДМС у Закарпатській області в судове засідання не з'явився, які причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи, тому на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи проведено у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого в Загаття, вул. Воззєднання, 57 Іршавського району Закарпатської області, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2018 року (а.с. 6-7).

Позивачка ОСОБА_1 разом з своїми неповнолітніми дітьми постійно проживає в вказаному будинку, але серед зареєстрованих у ньому осіб, значиться і її колишній чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Загатянської сільської ради № 1103 від 14.11.2018 року (а.с. 16).

В квітні 2017 році відповідач ОСОБА_2 забрав свої речі і добровільно залишив будинок позивачки, що стверджується актом обстеження факту проживання відповідача від 27.11.2018 року складеного комісією Загатянської сільської ради, і з того часу постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19). Реєстрація відповідача ОСОБА_2 у будинку позивачки ОСОБА_1 створює їй перешкоди у вільному володінню та користуванню будинком, оскільки відповідач продовжує рахуватися як особа, що проживає в будинку.

За положеннями ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 346ЦК право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Згідно зі ст.41Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

ОСОБА_3 особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України).

Доказів на спростування фактів щодо тривалого не проживання за вказаною адресою відповідач не надав, так само не надав доказів на підтвердження того факту, що залишив будинок і тривалий час був відсутній в ньому з поважних причин. Тому підстав, за якими б за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням, в судовому засіданні не встановлено.

За приписами ст.7Закону України«Про свободупересування тавільний вибірмісця проживанняв Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позов у цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Що стосується позовної вимоги про примусове зняття з реєстрації відповідача, то така вимога не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.7Закону України«Про свободупересування тавільний вибірмісця проживанняв Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, якого на час звернення позивача до суду ще не було, а відтак позивач не звертався із відповідним рішенням суду до відповідного державного органу із заявою про зняття відповідача з реєстрації і не отримував відмову у проведенні таких дій, свідчить про відсутність предмету спору в цій частині.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 386, 391, 405ЦК України,ст. ст. 72 ЖК України, ст.7Закону України«Про свободупересування тавільний вибірмісця проживанняв Україні» суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком № 57 по вулиці Воззєднання в с. Загаття Іршавського району.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя : І. А. Даруда