Справа № 310/5169/18
РІШЕННЯ

Іменем України

26 лютого 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Дубровської Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гоноболіної О.І.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бердянськ цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з 24 листопада 2017 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 809. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позов мотивований тим, що протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, з його ініціативи постійно виникають сварки. Сумісне проживання та ведення спільного господарства припинено з 16 квітня 2018 року, тому позивач бажає розірвати шлюб.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення. Зазначила, що ОСОБА_2 застосовує щодо неї психологічне насильство, погрожує фізичною розправою, ображає нецензурною лайкою, влаштовує скандали. Неодноразово вона зверталася до органів поліції, але розгляд її заяв було припинено. З ОСОБА_2 було проведено профілактичні бесіди щодо недопущення вчинення насильства в сім'ї, які не дали позитивних результатів. Чоловік продовжує переслідувати її та погрожувати насильством, вона боїться за своє життя і життя сина. 04 січня 2019 року рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 строком на 3 місяці, якого відповідач не дотримується, у зв'язку з чим 05 лютого 2019 року відомості про вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 390 КК України, було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідач у судове засідання 26 лютого 2019 року не з'явився, надав заяву про відкладення судового засідання на більш пізніший термін у зв'язку з зайнятістю його адвоката Хіжнякова І.В. в іншому судовому засіданні. Від адвоката Хіжнякова І.В. 26 лютого 2019 року також надійшла заява про відкладення розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на більш пізніший термін, у зв'язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі. Крім того, раніше, 05 листопада 2018 року від відповідача на адресу суду надійшла заява про відкладення судового засідання у зв'язку з тим, що йому необхідно укласти угоду з адвокатом на представництво його інтересів. У судовому засіданні 05 листопада 2018 року відповідач підтримав заяву про відкладення, наполягав на її задоволенні, у зв'язку з чим, судовий розгляд справи було відкладено на 30 листопада 2018 року. 29 листопада 2018 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка обґрунтована тим, що його адвокат Хіжняков І.В. перебуває у відрядженні, без якого він не бажає та не бачить сенсу бути присутнім у судовому засіданні. Судовий розгляд справи було відкладено на 28 січня 2019 року. 28 січня 2019 року від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що його адвокат Хіжняков І.В. перебуває у відрядженні, до заяви додав заяву адвоката Хіжнякова І.В. про відкладення розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 чотири рази заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з чим судовий розгляд справи тричі відкладався. При цьому, обставини, які були викладені в клопотаннях відповідача про відкладення судового розгляду справи від 05 листопада 2018 року, 29 листопада 2018 року та від 28 січня 2019 року не були підтверджені жодними доказами.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Безпідставне відкладення розгляду справи призведе до порушення прав інших учасників справи та суперечитиме принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

З огляду на зазначене, суд розцінює поведінку відповідача, як таку, що спрямована на затягування судового процесу, у зв'язку з чим, клопотання ОСОБА_2 та його представника адвоката Хіжнякова І.В. від 26 лютого 2019 про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України і роз'яснень п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відносини у родині вже не підлягають збереженню.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 листопада 2017 року, який зареєстровано Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 809 (а.с. 4)

Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Як зазначає позивачка, сімейні стосунки з відповідачем були припинені у квітні 2018 року, з того часу вони спільно не проживають, вона з дитиною проживає за місцем свої реєстрації.

Відповідно ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Судом встановлено, що за результатами звернення ОСОБА_1 щодо вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 20 квітня 2018 року з відповідачем ОСОБА_2 було проведено профілактичну бесіду щодо недопущення вчинення насильства в сім'ї, та роз'яснено з приводу відповідальності за повторні дії, що вбачається з довідки Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області від 20 квітня 2018 року (а.с. 25).

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 січня 2019 року (справа № 310/10978/18) видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлено наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покладено на нього строком на 3 місяці наступні обов'язки: заборонено наближатися на відстань ближче 100 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1; заборонено вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто та через третіх осіб (а.с. 59-61).

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000268 від 05 лютого 2019 року вбачається, що 05 лютого 2019 року до Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт ДОП Бердянського ВП ГУНПв Запорізькій області Писанець С.М. про те, що згідно рішення суду від 04 січня 2019 року ОСОБА_2, діючи умисно, ухиляється від виконання покладених на нього Бердянським міськрайонним судом обов'язків, та використовуючи мобільний зв'язок для надсилання погрозливих смс-повідомлень ОСОБА_1 (ЄО № 2303). Зазначені відомості внесено до ЄРДР з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 390 КК України (а.с. 79).

Таким чином, судом встановлено, що шлюбні відносини сторони припинили, у родині відсутнє почуття любові та поваги один до одного, стосовно відповідача Бердянським міськрайонним судом видано обмежувальний припис, якого відповідач не дотримується, у зв'язку з чим 05 лютого 2019 року відомості про вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 390 КК України, було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно д ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання, у позивачки наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Між сторонами по справі склалися особисті неприязні стосунки, систематично виникають конфлікти з застосуванням психологічного насильства з боку відповідача, через що позивачка ОСОБА_1 змушена звертатися до органів поліції, суду. Поведінка відповідача протягом усього часу розгляду справи про розірвання шлюбу у суді не сприяла примиренню, а навпаки, загострювала відносини в сім'ї. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, враховуючи той факт, що будь-які відомості які б спростовували зазначені позивачем докази і обставини у суду відсутні та надані не були, суд дійшов висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні судові витрати у розмірі 704,8 грн., сплата яких підтверджена квитанцією, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.55, 104, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 81, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 24 листопада 2017 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 809.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 05 березня 2019 року.

Суддя Н. М. Дубровська