РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.,

при секретарі Савицькій М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

14.08.2019 позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , який зареєстровано 22.12.2012 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1125, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося через різні погляди на життя, відсутності взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Від шлюбу подружжя має дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що з липня 2018 року в неї з відповідачем шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, мешкають окремо, вважає, що подальше сімейне життя з ОСОБА_2 неможливе та суперечить їх інтересам. Відповідач систематично утриманням їх спільної дитини не займається, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від його заробітку на місяць, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову, тобто з 14.08.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.08.2019 року було відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Згідно ухвали суду від 03.09.2019 року по даній цивільній справі підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 22.12.2012 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було укладено шлюб, який зареєстрований 22 грудня 2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1125 (а.с.6). Подружжя від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю. Спільного господарства та бюджету сторони не ведуть, примирення не бажають. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, на момент розгляду даної справи, немає. Їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 26 березня 2013 року подружжя має від шлюбу сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому відповідач вказаний батьком, а позивачка - матір`ю. (а.с. 11) Позивач стверджує, а відповідач не заперечує, що їх спільна дитина мешкає разом з матір`ю.

Як вбачається з довідки з місця роботи, позивач ОСОБА_2 працює в ТОВ «Ювелірна торговельна компанія» на посаді укладальника-пакувальника, її дохід за 3 місяці становить 7951,23грн., таким чином утримує дитину.(а.с.14)

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України).

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, враховуючи обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, а також ненадання відповідачем будь-яких заперечень, доводів, що спростовують твердження позивача, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Також суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що при звернені до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12,13, 133, 137, 141, 200, 206, 258, 263-265 ЦПК України, в силу ст. ст. 24,56,110,112, 180, 181, 182, 184 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_3 ), зареєстрований 22.12.2012 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1125.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище - « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 . ІПН: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову, тобто з 14 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 . ІПН: НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя : Я.В. Губська