Справа № 639/6753/18
Провадження № 2/639/625/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря - Кричевської В.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу №639/6753/18 за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якому просили суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, після смерті діда, ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.12.2004 року, р.№6-04-223775 власником вищезазначеної квартири був її батько, ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 помер.

Після його смерті спадщину прийняли донька спадкодавця, ОСОБА_2 (позивач по справі) та його батько, ОСОБА_4

16 квітня 2016 року ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно до якого належну йому Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 заповів позивачу.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер.

Позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті діда, було відкрито спадкову справу.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено, оскільки в тексті заповіту від 16 квітня 2016 року допущено помилку в назві вулиці де знаходиться спадкове майно.

Вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 грудня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано з Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області відомості щодо звернення з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що проживав по АДРЕСА_2, а також про складання ним заповітів на чиюсь користь, та відомості чи видавались свідоцтва про право на спадщину.

Представник позивача ОСОБА_6, яка діє на підставі ордеру, в судовому засіданні позов ОСОБА_2 підтримала, просила суд його задовольнити.

Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, ухвалити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права сторін.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходив з положень ст.ст. 76-81 Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами э будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК.

В судовому засіданні було встановлено, щона підставі свідоцтва про право власності на житло від 07 грудня 2004 року, реєстраційний НОМЕР_3, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. ( а.с. 19)

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 помер. ( а.с. 27)

З його смертю відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 березня 2010 року, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, є: на Ѕ частину його батько - ОСОБА_4, на Ѕ частку його малолітня дочка - ОСОБА_2. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з квартири АДРЕСА_1, належної спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло. ( а.с. 28)

Право власності на вищезазначене майно зареєстровано на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у встановленому законом порядку. ( а.с. 28-31)

16 квітня 2013 року ОСОБА_4 склав заповіт, який посвідчено державним нотаріусом 5-тої Харківської державної нотаріальної контори, відповідно до якого належну йому на праві особистої приватної власності Ѕ частину квартири під номером АДРЕСА_1, він заповідає ОСОБА_2. ( а.с. 36)

Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер. ( а.с. 37)

Стаття 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно вимогам ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Як убачається з матеріалів справи, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 була заведена спадкова № 53/2018. ( а.с. 61)

Згідно відповіді 2-ї Харківської державної нотаріальної контори №5/01-16 від 03.01.2019 року, в матеріалах вищевказаної спадкової справи мається заява від імені онуки померлого гр. ОСОБА_2 про прийняття спадщини згідно ст.1266 ЦК України (так як син спадкодавця, а її батько, гр. ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, тобто раніше свого батька). Також повідомляють, що в матеріалах спадкової справи є копія заповіту від імені гр. ОСОБА_4, посвідченого 16.04.2013 року за р.№4-204 П'ятою Харківською державною нотаріальною конторою на ім'я гр. ОСОБА_2. Заповідач заповідав належну йому на праві особистої приватної власності Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

Інших заяв не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. ( а.с. 61)

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Представник позивача судовому засіданні пояснила, що позивач звернулася до державного нотаріуса 2-ї ХДНК з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, однак їй було відмовлено.

Згідно постанови про відмову у вичинені нотаріальних дій від 22.05.2018 року, державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Пилипенко О.В., відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у заповіті, особою, що його посвідчувала, була допущена помилка у назві вулиці, у зв'язку з чим виникає спір, на що саме заповідач мав намір скласти заповіт. ( а.с. 38)

Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що у ОСОБА_2 виникло право на звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні було достовірно встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 березня 2010 року на праві власності належить Ѕ частина квартири АДРЕСА_1. ( а.с. 29)

З технічного паспорту на квартиру також вбачається, що ОСОБА_4 є власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1. ( а.с. 32)

Суд вважає, що при посвідченні заповіту від імені ОСОБА_4, державним нотаріусом 5-тої ХДНК було допущено помилку щодо вірного написання назви вулиці та зазначено «АДРЕСА_1» замість вірного «АДРЕСА_1».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 209-210, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1220, 1223, 1233, 1241, 1297 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, після смерті діда, ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий Жовтневим РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області 2.05.2014 року, ІПН НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: Харківська міська рада, розташована за адресою: м. Харків, майдан Конституції,7.

Повний текст рішення складено 28 лютого 2019 року.

Суддя В.В. Труханович