Справа № 523/7903/18
Провадження №2/523/2136/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

за участю секретаря - Дзюба Г.І.

за участю представника позивача, адвоката - Медведева Ю.В.

відповідачки - ОСОБА_1 , представника відповідача, адвоката - Мамчур О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 21, в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Русских Світлана Борисівна про розірвання договору довічного утримання, про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Русских Світлана Борисівна про розірвання договору довічного утримання, про визнання права власності. В якості обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступі обставини. Так, 13.12.2017 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С. Б. та зареєстрований в реєстрі за №2646.

Згідно вищевказаного договору ОСОБА_3 передає у власність ОСОБА_1 квартиру під АДРЕСА_4 , яка належить:1//2 частина на праві спільної сумісної власності, яка набута у шлюбі ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від №17757 від 29.11.1996р., укладеному на Одеській Товарній Біржі та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14.11.2006 р., яке зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 28.02.2007 р. за р. №17994441, номер запису 67 в кн.631пр-10; 1/2 частка на праві особистої власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Восьмою одеською держнотконторою 13.03.2007 р. за р.№ 3-827, зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 28.04.2007 р. за р.№ 17994441, номер запису 67 в кн.646пр-128.

Вказана квартира складається з трьох житлових кімнат загальною площею 62,4 кв.м., житловою - 42,5 кв.м.

Відповідно до зазначеного договору ОСОБА_1 зобов`язується забезпечувати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що мешкає в АДРЕСА_3 утриманням та доглядом довічно.

Згідно п. 2 п.п. 2.1., 2.2. Договору матеріальне забезпечення з утримання, яке щомісяця має надаватись Набувачем Відчужувачу та його дружині, оцінюється сторонами сумі однієї мінімальної пенсії.

Утримання визначається у вигляді: надання побутових послуг (прання постільної білизни один раз на 14 днів, послуги перукарні - один раз на місяць, за потребою - ремонт побутової, а також аудіо - видеотехники), забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів, оплати житлово-комунальних послуг.

Позивачка стверджує, що відповідачка не виконує передбачені договором обов`язки, на надає утримання та догляд.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Пунктом 3.2.2. Договору передбачений обов`язок Набувача у разі смерті Відчужувача та його дружини поховати їх. Однак відповідачка не поховала ОСОБА_4 і будь-якої допомоги в організації похорон не надала.

Поховав ОСОБА_3 його син ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Пунктом 3.1.2. Договору передбачено право Відчужувача вимагати розірвання Договору та повернення квартири у разі невиконання або неналежного виконання Набувачем своїх обов`язків.

В пункті 4.5. Договору зазначено: цей Договір може бути розірвано за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання одною із сторін - в судовому порядку на вимогу Набувача або Відчужувача або його Дружини.

На підставі викладеного, позивачка просить:

договір довічного утримання (догляду) від 13.12.2017р., який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Русских С.Б., зареєстрованого у реєстрі № 2647 - розірвати.

припинити право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_4 , яка вона набула на підставі договору довічного утримання (догляду) від 13.12.2017р., який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Русских С.Б., зареєстрованого у реєстрі № 2647.

визнати за нею право власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_4 .

В судовому засіданні позивачка, а також її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Позивачка особисто пояснила, що вона та її померлій чоловік ОСОБА_5 були добрі знайомі з ОСОБА_1 , а тому вони за спільною згодою, вирішили укласти договір довічного утримання. За вищевказаним договором ОСОБА_1 повинна була доглядати та утримувати її з чоловіком. Однак вже після укладення договору ОСОБА_1 стала неналежним чином виконувати умови договору, не надавала необхідної допомоги у побутових справах, а також не надавали їм кошти. Фактично через декілька тижнів після укладення договору її чоловік ОСОБА_5 помер, проте враховуючи неналежне ставлення до них ОСОБА_1 , їх син ОСОБА_5 вирішив поховати батька самостійно. Після смерті ОСОБА_5 відповідачка перестала виконувати свої обов`язки за договором, не допомагала їй.

Відповідачка, а також її представник позовні вимоги не визнали у повному обсязі. Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що позивачка ОСОБА_2 , а також її померлий чоловік ОСОБА_5 зловживали спиртними напоями, вели антисуспільний спосіб життя, у зв`язку з чим, потребували сторонньої допомоги. Окрім того, відносини між ними та сином ОСОБА_5 були дуже напружені, а тому вони мешкали окремо. Відповідачка пояснила, що саме ОСОБА_5 та ОСОБА_2 звернулись до неї з пропозицією укласти договір довічного утримання, оскільки самостійно не мали можливості себе забезпечити як матеріально, а також у побуті. Вона погодилась укласти з ними договір, при цьому при укладенні договору вона була вимушена погасити кредити, які вони мали, а також надала їм певні кошти. В той же час, вона поставила умови, що буде проживати у їх квартирі з метою надання допомоги, на що вони погодились та зареєстрували її в квартирі. Однак після того, як про укладення договору дізнався їх син ОСОБА_5 він влаштував сварку, а також не дав їй можливості виконувати умови договору. Окрім того, після того, як вона дізналась про смерть ОСОБА_3 , вона одразу приїхала до них, проте син ОСОБА_5 її вигнав, а також не дав можливості виконувати свої обов`язки щодо поховання.

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Русских Світлана Борисівна в судовому засіданні пояснила, що вона дійсна посвідчила договір утримання (догляду) від 13.12.2017р., який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_4 . Перед укладенням договору вона неодноразово спілкувалась зі сторонами, встановлювала умови та наміри сторін, роз`яснювала правові наслідки укладення договору.

Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що 13.12.2017 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С. Б. та зареєстрований в реєстрі за №2646.

Згідно вищевказаного договору ОСОБА_5 передає у власність ОСОБА_1 квартиру під АДРЕСА_4 , яка належить:1/2 частина на праві спільної сумісної власності, яка набута у шлюбі ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від №17757 від 29.11.1996р., укладеному на Одеській Товарній Біржі та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14.11.2006 р., яке зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 28.02.2007 р. за р. №17994441, номер запису 67 в кн.631пр-10; 1/2 частка на праві особистої власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Восьмою одеською держнотконторою 13.03.2007 р. за р.№ 3-827, зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 28.04.2007 р. за р.№ 17994441, номер запису 67 в кн.646пр-128.

Вказана квартира складається з трьох житлових кімнат загальною площею 62,4 кв.м., житловою - 42,5 кв.м.

Відповідно до зазначеного договору ОСОБА_1 зобов`язується забезпечувати ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що мешкає в АДРЕСА_3 утриманням та доглядом довічно.

Згідно п. 2 п.п. 2.1., 2.2. Договору матеріальне забезпечення з утримання, яке щомісяця має надаватись Набувачем Відчужувачу та його дружині, оцінюється сторонами сумі однієї мінімальної пенсії.

Утримання визначається у вигляді: надання побутових послуг (прання постільної білизни один раз на 14 днів, послуги перукарні - один раз на місяць, за потребою - ремонт побутової, а також аудіо - видеотехники), забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів, оплати житлово-комунальних послуг.

-забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептами;

-оплати житлово-комунальних послуг.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з договору довічного утримання (догляду).

Статтею 744 ЦК України встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване.

В договорі довічного утримання (догляду) який був укладений між сторонами не встановлено умов покладення виконання своїх обов`язків боржником на іншу особу.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачка в якості доказів виконання своїх обов`язків за договором посилається на те, що вона після підписання договору випрала всю білизну, постригла ОСОБА_3 , провела за допомогою сантехника ремонтні роботи у ванній кімнаті, для чого придбала товару на суму 246 грн. про що свідчить товарний чек від 13.12.2017 року та сплатила за роботу сантехніка 400 грн.

Окрім того, 19 грудня 2017 року вона сплатила рахунок ПАТ «Одесаобленерго» Північний РЕМ а саме заборгованість за споживання електроенергії за період - листопад 2017 року в сумі 1635, 73 грн. через Приватбанк двома сумами -1235 грн. та 400 грн..

У грудні вона передала ОСОБА_3 , згідно п.2.1 матеріальне забезпечення у розмірі однієї мінімальної пенсії 1375 грн..

Окрім того, ще до укладення договору, вона 11.12.2017 року у касі ТОВ «ВОСТОК ФІНЕКСПЕРТ» сплатила за ОСОБА_2 :

пеню згідно договору ОФ-00131258 від 04.11.2017 року -90 грн.00 коп. (квитанція до прибуткового касового ордеру №1 від 11 грудня 2017року).

відсотки згідно договору ОФ-00131255 від 04.11.2017 року - 192 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру №1 від 11 грудня 2017року).

погашення кредиту згідно договору ОФ-00131258 від 04.11.2017 - 600 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру №1 від 11 грудня 2017року).

Окрім того, в листопаді 2018р. вона сплатила за комунальні послуги суму у розмірі 1280 гривень.

Суд вважає, що з вищевказаних доказів можливо прийняти до уваги, як належне виконання умов договору, лише факт оплати відповідачкою заборгованість за споживання електроенергії за період - листопад 2017 року в сумі 1635, 73 грн., а також витрат за проведення сантехнічних робіт. Однак договір довічного утримання, який був укладений між сторонами, передбачав довічне утримання ще ї третьої особи, на користь було укладено договір, а саме - ОСОБА_2 ..

Суд вважає, що зі сторони відповідачки не надано жодного доказу виконання п.п. 2.1. Договору, а саме надання послуг, або матеріального забезпечення у розмірі однієї мінімальної пенсії, ані померлому ОСОБА_6 , ані позивачці - ОСОБА_2 ..

Суд також не приймає до уваги твердження відповідачки, що вона не мала можливості сплачувати будь-які кошти позивачці, оскільки остання відмовлялась з нею спілкуватись.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку .

Однак відповідачка не зверталась до нотаріуса із заявою про внесення коштів на депозит, згідно пп. 2.1 договору.

Окрім того, факт оплати відповідачкою у листопаді 2018р. комунальних послуг у розмірі 1280 гривень, фактично відбувся після звернення ОСОБА_2 до суду з відповідним позовом. (а.с. 109-116)

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що з грудня 2017р. по листопада 2018р. за комунальні послуги розрахувалась саме ОСОБА_2 , у якої зберігаються оригінали чеків на оплату комунальних послуг. (а.с. 64-82)

Суд також критично ставить до пояснення свідків - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Так свідок ОСОБА_7 не зміг дати пояснення по суті питання щодо виконання ОСОБА_1 умов договору, а посилання на передання одноразово коштів не свідчать про постійне виконання умов договору.

Свідок ОСОБА_8 стверджував, що його мати постійно надавала допомогу ОСОБА_5 , якого він добре знав. Він також пояснив, що ОСОБА_5 ніколи не зловживав алкогольними напоями, однак це суперечить позиції його матері ОСОБА_2 , яка стверджувала зворотне.

В той же час, свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підтвердили факт невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків за договором.

Так свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснили, що постійно приймали участь у житті ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , та не бачили, щоб відповідачка здійснювала їх утримання. Крім того, вони пояснили, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зловживали алкогольними напоями.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що що мешкає у квартирі з липня 2017 року та по цей час, ніколи не бачив відповідачку, щоб вона здійснювала будь-яке утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ..

Свідок ОСОБА_14 який є племінником позивачки, також пояснив, що йому не відомо, щоб відповідачка здійснювала утримання померлого ОСОБА_5 та позивачки.

Отже судом встановлені факти невиконання відповідачкою обов`язків, які визначені у договорі довічного утримання, а саме невиконання п. 2.1 договору щодо надання матеріального забезпечення у розмірі однієї мінімальної пенсії позивачці - ОСОБА_2 п.п. 2.2. щодо надання надання побутових послу, забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів, оплати житлово-комунальних послуг, забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептами; оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Згідно ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Отже, враховуючи, що договір був укладений на користь третьої особи, а саме позивачки ОСОБА_2 вона має право на захист порушення права шляхом розірвання договору довічного утримання.

На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно розірвати договір довічного утримання (догляду) від 13.12.2017р., який був укладений між ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), відповідно до якого ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) передав у власність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) квартиру АДРЕСА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Русских С.Б., зареєстрованого у реєстрі № 2647.

Враховуючи, що суд розриває договір довічного утримання, то як наслідок, необхідно припинити право власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на квартиру АДРЕСА_4 , яка вона набула на підставі договору довічного утримання (догляду) від 13.12.2017р., який був укладений між ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Русских С.Б., зареєстрованого у реєстрі № 2647.

Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 1127 від 28.12.2017р., зареєстрований Лиманським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області. (а.с. 13)

Отже, враховуючи, що відчужувач помер, то, в даному випадку виникли спадкові правовідносини, а тому неможливо визнати право власності за померлою особою

В зв`язку з чим, суд вважає, що право на визнання за собою права власності на квартиру АДРЕСА_4 належить саме спадкоємцям померлого і повинно вирішуватися нотаріусом під час видачі свідоцтва про право на спадщину, або в судовому порядку.

За вищевказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині визнання права власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_4 повинні вирішуватись між спадкоємцями померлого, оскільки відповідачка - ОСОБА_1 не спадкоємцем померлого, а отже не є належним відповідачем за даними вимогами.

Керуючись ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Русских Світлана Борисівна про розірвання договору довічного утримання, про визнання права власності - задовольнити частково.

2. Договір довічного утримання (догляду) від 13.12.2017р., який був укладений між ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), відповідно до якого ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) передав у власність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) квартиру АДРЕСА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Русских С.Б., зареєстрованого у реєстрі № 2647 - розірвати.

3. Припинити право власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на квартиру АДРЕСА_4 , яка вона набула на підставі договору довічного утримання (догляду) від 13.12.2017р., який був укладений між ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Русских С.Б., зареєстрованого у реєстрі № 2647.

4. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Русских Світлана Борисівна в частині визнання права власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_4 - залишити без задоволення.

5. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня отримання копії повного тексту рішення.

Копія повного тексту рішення буде виготовлена та підписана у десятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя:

Повний текст рішення складено та підписано 07.10.2019