ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 671/1065/18
Провадження № 22-ц/4820/426/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), Пєнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

розглянув у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу №671/1065/18 за апеляційною скаргою Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради на ухвалу Волочиського районного суду від 20 грудня 2018 року (суддя Ніколова С.В.) про залишення заяви без розгляду у справі за заявою Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради, заінтересовані особи Волочиська районна державна адміністрація, ОСОБА_4 про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна в комунальну власність.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду Волочиська міська ОТГ в особі Волочиської міської ради зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельну частку (пай), площею 3,10 га, розташовану за межами АДРЕСА_1, право на яку посвідчено сертифікатом на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 (земельна частка №46), виданого на підставі розпорядження Волочиської РДА від 01.04.1996 року №108/1. Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв її чоловік ОСОБА_6, який проживав зі спадкодавцем в АДРЕСА_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. На даний час вказану земельну ділянку обробляє ПП «Аграрна компанія 2004», відомості про інших спадкоємців у територіальної громади відсутні, тому, уточнивши під час розгляду справи заявлені вимоги, заявник просив визнати відумерлою спадщину, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті ОСОБА_5 та прийнявшого спадщину померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 у вигляді земельної ділянки площею 3,10 в умовних кадастрових гектарах, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, земельна частка №46 та передати її у комунальну власність Волочиської міської ради Хмельницької області.

Ухвалою Волочиського районного суду від 10 вересня 2018 року до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_4

Ухвалою Волочиського районного суду від 20 грудня 2018 року заяву Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради залишено без розгляду на підставі ч.6 ст. 294 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Волочиська міська ОТГ в особі Волочиської міської ради оскаржила її в апеляційному порядку та вказує, що ця ухвала постановлена з порушенням судом норм процесуального права і підлягає до скасування. На підтвердження доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції не з'ясовано повно та всебічно обставини, які давали б підставу стверджувати, що між учасниками справи існує спір про право, який має бути вирішений в порядку позовного провадження, що на думку апелянта призвело до передчасного застосування судом ч. 6 ст. 294 ЦПК України. Апелянт просить вказану ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Учасники процесу до суду не з'явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України справа підлягає розгляду у їх відсутність.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Частиною 1 статті 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою (п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

В силу ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до роз'яснень, що викладені у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно положень ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

З огляду на ч. ч. 1, 2 ст. 549 зазначеного вище Кодексу спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією актового запису про смерть №7 від 17.07.1998 року (а.с. 22).

На час смерті ОСОБА_5 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 та на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року проживала разом з ОСОБА_6 Останній прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_5 та, не оформивши свої спадкові права, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Ці обставини підтверджуються копією актового запису про шлюб №22 від 22.08.1966 року, складеного Яхновецькою сільською радою Волочиського району Хмельницької області; довідкою Волочиської міської об'єднаної територіальної громади від 11.07.2018 року №117; копією актового запису про смерть №6 від 19.06.2004 року; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №52428722 від 26.06.2018 року (а.с. 25, 26, 48, 49).

Разом з тим, як вбачається із матеріалів спадкової справи №610-05 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6, останній 05.02.2003 року заповів усе своє майно, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде мати право ОСОБА_4 А спадкоємець ОСОБА_4 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_6, оформивши свої спадкові права (а.с. 68,70-84).

З урахуванням викладеного та матеріалів справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи у порядку окремого провадження дійшов обґрунтованого висновку про наявність спору про право на спадкове майно, а саме на право на земельну ділянку (пай) площею 3,10 умовних кадастрових гектарах, що розташована за межами с. Курилівка Волочиського району, право на яку належало ОСОБА_5 на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 (земельна частка №46), спадкоємцем майна якої був ОСОБА_6, який вступив в управління спадковим майном та, не оформивши своїх спадкових прав, заповів усе своє майно ОСОБА_4, яка оформила свої спадкові права.

Тому з огляду на вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що між сторонами виник спір про право, який має бути вирішений у порядку позовного провадження, а тому обґрунтовано залишив заяву Волочиської міської ОТГ в особі Волочиської міської ради без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було з'ясовано обставини, що дають підстави стверджувати про наявність спору про право у цій справі, колегія суддів вважає їх безпідставними, адже відсутність у матеріалах справи будь яких пояснень, міркувань та аргументів заінтересованої особи ОСОБА_4 та не заперечення заінтересованою особою Волочиською РДА про визнання спадщини відумерлою і передачі майна у комунальну власність висновків суду про наявність спору про право і необхідність в зв'язку з цим залишення заяви про відумерлість спадщини без розгляду, не спростовують.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції при розгляді цієї справи вірно встановлені обставини справи та застосовані норми матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Волочиського районного суду від 20 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 березня 2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. Пєнта

(підпис) О.І.Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду А.П. Корніюк