справа № 489/1546/19 провадження №2/489/1268/19
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

У березні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 18638,15 грн. та додаткові витрати у розмірі 980,00 грн. щокварталу до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 13.10.2015. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. У 2016 році донці було встановлено діагнози: «S образний сколіоз груднопоясничного відділу хребта», антено-невротичний синдром, ВСД по змінному типу, вторинна кардіоміопатія ПМК 1 ст. ДХЛШ, хронічний гастродуоденіт, у зв`язку з чим донька постійно проходить лікування та курси реабілітації, що потребує додаткових витрат. Також їх донька відвідує підготовчі курси в Миколаївському національному педагогічному університеті ім. Сухомлинського та ЧНУ ім. Петра Могили навчання з поглибленого вивчення факультативних предметів, а саме англійська мова, українська мова та література, історія України, географія та біологія для отримання знань, що відповідають сучасному розвитку науки, техніки і культури. Однак, відповідач жодної участі у додаткових витрат на дитину не бере та в добровільному порядку їх не компенсує. Тому, просить стягнути з відповідача половину понесених нею додаткових витрат на лікування та на розвиток здібностей неповнолітньої дитини у розмірі 18638,15 грн., а також стягнути з останнього додаткові витрати для підтримки здоров`я доньки на проведення постійних курсів масажу у розмірі 980,00 грн. щокварталу.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказав, що заявлені вимоги є необґрунтованими, так як позивачем не доведено, що придбані нею лікарські засоби були призначені та придбані саме для дитини, а інші витрати, такі як на придбання смартфону, відпочинок за межами країни та навчання не є додатковими витратами у розумінні положень статті 185 СК України. Підтвердженими належними доказами додатковими витратами позивача на дитину вважає лише витрати на курс реабілітації, діагностичне заняття, консультаційні послуги лікаря та масаж на загальну суму 4400,00 грн. Але, зважаючи на те, що відповідач щомісяця на виконання рішення суду про стягнення аліментів перераховує позивачу грошові кошти, заборгованості зі сплати яких у нього немає та розмір яких за останні три роки є значно більшим ніж встановлений судом, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у відзиві.

Вислухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 13.10.2015.

Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

На підтвердження захворювання дитини позивачем надано постанову ЛКК № 880 консультативної поліклініки Миколаївської обласної дитячої лікарні від 24.11.2016 № 880, згідно якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз: «S образний сколіоз груднопоясничного відділу хребта», виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та довідку центру доктора Бубновського від 31.08.2017 про те, що неповнолітня ОСОБА_4 пройшла курс реабілітаційного лікування з 05.07.2017 по 14.08.2017.

Несення витрат на лікування дитини, відвідування нею курсів реабілітації, діагностичного заняття, отримання консультаційних послуг, у тому числі консультацій дитячого ортопеда травматолога, оплату послуг масажу дитині для профілактики та послуг спорт комплексу плавального басейну «Водолей», який відвідує дитина, як пояснила позивач у зв`язку із рекомендаціями лікарів, позивач підтвердила квитанціями, рахунками, товарними чеками за 2017-2019 роки.

Так, на придбання ліків позивач надала чеки на суму 265,64 грн., 326,75 грн., 260,60 грн., 180,40 грн., 315,50 грн., 88,99 грн., 220,60 грн., 816,10 грн., 88,50 грн., 181,30 грн., 39,70 грн. Оплату послуг консультації дитячого ортопеда травматолога підтвердила актом про надання послуг № 593 від 27.03.2018, згідно якого вартість послуги склала 200,00 грн. Оплату курс реабілітації дитини вартістю 2200,00 грн., діагностичного заняття вартістю 140,00 грн., консультаційних послуг вартістю 100,00 грн., підтверджено фіскальними чеками ТОВ «Природні Можливості-Миколаїв» від 05.07.2017, 10.07.2017. Оплату послуг масажу дитині вартістю 1960,00 грн. підтверджено квитанцією ФОП Сич С.Є. № 000136 від 13.03.2009 та індивідуальних занять у плавбасейні вартістю 970,00 грн. - чеком від 05.08.2017.

Крім того, оплату послуг з відвідування дитиною підготовчих курсів у Чорноморському національному університеті імені Петра Могили позивач підтвердила квитанціями ПриватБанку про переказ грошових коштів на рахунок навчального закладу від 30.10.2018 на суму 1050,00 грн., 22.10.2018 на суму 2910,00 грн., 11.02.2019 на суму 1000,00 грн., а підготовчих курсів у Миколаївському національному університеті імені В.О. Сухомлинського квитанцією Приватбанку від 12.02.2019 на суму 1000,00 грн.

Згідно положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вимогами частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Положеннями статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із частиною 1 статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається вказаною статтею.

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить, насамперед, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

Наявність таких додаткових витрат з урахуванням положень статті 81 ЦПК України має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Враховуючи зазначене суд вважає, що наведені вище витрати підлягають віднесенню до додаткових витрат, понесених позивачем на утримання дитини, оскільки стосуються захворювання останньої та розвитку певних її здібностей, що потребувало відвідування курсів з підготовки до вступу до вищого навчального закладу. Тому в цій частині позивні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача половини таких витрат, що складає 7157,04 грн. (14314,08 / 2).

.

Щодо понесених позивачем витрат на придбання мобільного телефону, відпочинку дитини за кордоном, придбання підручника та переказ коштів ПП «Ранок-пошта» то позивачем не надано доказів, що вказані витрати були викликані особливими обставинами, зокрема необхідністю розвитку здібностей дитини, які потребували додаткових витрат.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат, які можуть бути понесені в майбутньому на оплату вартості лікувального масажу для підтримки здоров`я дитини. При цьому, позивач не позбавлена права, у разі несення таких витрат, звернутися до суду відповідним позовом, надавши докази фактичного їх понесення.

Доводи представника відповідача про недоведеність позивачем несення витрат на придбання ліків саме для дитини, а також те, що відповідач за останні три роки сплатив аліменти в більшому розмірі ніж встановлено рішенням про стягнення аліментів, що свідчить про покриття і понесених позивачем додаткових витрат на дитину за ці роки, суд вважає такими, що спростовуються матеріалами справи. Крім того відповідач, як батько дитини, незалежно від рішення про стягнення аліментів, на рівні з позивачем зобов`язаний на рівних приймати участь у вихованні і утриманні дитини, забезпечуючи їй належні умови для її розвитку.

На підставі статті 141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 560,16 грн. (768,40 * 72,9 %).

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати, понесені на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7157,04 грн. (сім тисяч сто п`ятдесят сім гривень 04 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 560,16 грн. (п`ятсот шістдесят гривень 16 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 04.10.2019.

Суддя І.В.Коваленко