ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«03» жовтня 2019 року м. Херсон

Справа № 661/756/19

Провадження № 22-ц/819/1258/18

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя - доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.
секретарПісоцька Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області у складі судді Матвєєвої Н. В. від 19 червня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Новокаховського міського відділу Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Лугової Катерини Володимирівни,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Новокаховського міського відділу Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Лугової Катерини Володимирівни.

В обґрунтування скарги зазначив, що 11 січня 2010 року Новокаховським міським судом Херсонської області було видано виконавчий лист № 2-370/2010 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менш як 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 грудня 2009 року до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист було направлено за місцем його роботи - ПАТ ДМК «Таврія», де він працював на момент винесення судового рішення. 16 липня 2013 року виконавчий лист направлено до Новокаховського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у зв`язку з його звільненням з роботи за власним бажанням.

За вказаним виконавчим листом 22 липня 2013 року відкрито виконавче провадження № 4541021, однак самої постанови він не отримував, як і не знайшов її в матеріалах виконавчого провадження.

Починаючи з цієї дати він регулярно сплачував поштовими переказами грошові суми на користь ОСОБА_2 у відповідності до рішення суду та з урахуванням щорічних змін до Державного бюджету України, яким визначається прожитковий мінімум, оскільки рішення суду, пов`язане саме з цим показником.

У жовтні 2018 року він дізнався про те, що в нього існує заборгованість по аліментах у значній сумі, починаючи з 2013 року. З метою перевірки цієї інформації 25 жовтня 2018 року він зробив запит до ВДВС, на який 28 листопада 2018 року отримав відповідь про те, що державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством з посиланням на ст.195 СК України.

У січні 2019 року він звернувся до ВДВС з проханням надати йому для ознайомлення матеріали виконавчого провадження, з якими ознайомився 04 лютого 2019 року та дізнався про порушення своїх прав - наявність у нього заборгованості по аліментах у сумі 18 614,69 грн., а також винесення постанов від 20 вересня 2018 року про обмеження його в правах: про арешт майна, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тимчасове обмеження в праві користування вогнепальною зброєю, тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон, тимчасове обмеження в праві полювання, а також про накладення на нього штрафу у розмірі 4 056,41 грн. у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів з внесенням його до реєстру боржників.

Скаржник зазначав, що він не згоден з проведеним розрахунком заборгованості та винесенням постанов про тимчасові обмеження його прав. Проводячи розрахунок, державний виконавець виходив з того, що з липня 2013 року він не працював, а тому необхідно розраховувати суму аліментів виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, тобто визначив самостійно розмір аліментів, а не суму заборгованості, оскільки її в нього на момент відкриття виконавчого провадження не існувало і не існує на сьогодні.

Розраховуючи заборгованість, державний виконавець фактично змінив суму аліментів, що можливо зробити лише за рішенням суду. Стягувач не зверталася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, отже їх розмір не змінювався.

Скаржник зазначає, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача та боржника, тоді як державний виконавець щомісячно заборгованість по аліментам не обчислював і лише через 5 років нарахував її починаючи з 2013 року, виходячи з положень ч. 3 ст. 195 СК України.

Проведений державним виконавцем розрахунок заборгованості та винесення ним постанов про обмеження порушують його права, передбачені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» та покладає на нього обов`язок, що не передбачений судовим рішенням.

ОСОБА_1 просив суд:

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця Лугової К. В. щодо проведення розрахунку заборгованості від 20 вересня 2018 року та розрахунку виконавчого збору (основної винагороди державного виконавця);

- визнати незаконними та скасувати постанови старшого державного виконавця Лугової К.В. від 20 вересня 2018 року, винесені відносно нього про арешт майна, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тимчасове обмеження в праві користування вогнепальною зброєю, тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон, тимчасове обмеження в праві полювання, а також накладення на нього штрафу у розмірі 4 056,41 грн;

- зобов`язати державного виконавця виключити його із реєстру боржників.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 червня 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконними та скасовано:

- постанови старшого державного виконавця Новокаховського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Лугової Катерини Володимирівни від 20.09.2018 року: про тимчасове обмеження ОСОБА_1 в праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про тимчасове обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України; про тимчасове обмеження у праві полювання; про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави в сумі 4056,41 грн.

В іншій частині скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, постановити нову про задоволення скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що відсутні підстави для нарахування йому заборгованості по аліментах відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, яка передбачає таке нарахування у разі ухилення боржника від сплати аліментів, він же справно їх сплачував у відповідності до рішення суду. Державний виконавець фактично самостійно визначив розмір аліментів, а не розмір заборгованості з їх сплати, а суд погодився з тим, що державний виконавець правомірно здійснив перерахунок розміру аліментів. Суд не розмежував поняття: розмір аліментів, зміна їх розміру, порядок стягнення та заборгованість по аліментах, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість по аліментах виникає за час, протягом якого не проводилося стягнення, однак сплата ним щомісячних платежів свідчить про проведення стягнення аліментів. Твердження суду про те, що виконавче провадження було відкрито до внесення змін до ЗУ «Про виконавче провадження» та можливості здійснення виконавчих дій, не стверджені доказами. Крім того, суд не обґрунтував свій висновок щодо часткового скасування встановлених судом відносно нього обмежень.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 Новокаховський міський відділ Головного територіального управління юстиції у Херсонській області просив суд її відхилити, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши доповідача, скаржника та його представника, представника Новокаховського міського відділу Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок розміру аліментів та донарахування аліментів за період, коли боржник не працював здійснено державним виконавцем на підставі наданих йому ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» та ч. 2 ст. 195 СК України повноважень; постанови старшого державного виконавця від 20.09.2018 року про встановлення обмежень відносно ОСОБА_1 та про накладення штрафу в розмірі 4056,41 грн. є передчасними та підлягають скасуванню, оскільки до складення довідки-розрахунку про заборгованість по аліментах від 20.09.2018 року, заборгованість ОСОБА_1 по аліментах була відсутня, перерахунок здійснено за період з 2013 до 2018 року, внаслідок чого утворилася одномоментна заборгованість, яку ОСОБА_1 не мав можливості сплатити або оспорити порядок, обмеження мають на меті спонукати до сплати заборгованості у разі навмисних дій боржника спрямованих на ухилення від сплати аліментів.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 грудня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист № 2-370/2010 р., який перебував на виконанні у ПАТ «ДМК «Таврія» та повернутий 16 липня 2013 року відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 на підставі наказу № 118-к від 16 липня 2013 року, повідомлено, що аліменти утримані по 16 липня 2013 року включно, що підтверджується звітом по записах журналу розрахунків /а. с. 4 - 5, 6, 7 - 8/.

22 липня 2013 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-370/2010 /а. с. 9/.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи..

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

За правилами статей 195, 196 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем виходячи з фактичного заробітку (доходу), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення розміру заборгованості. Якщо боржник у цей період та на час визначення заборгованості не працював, така заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості.

Згідно пункту 7.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилися після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

Відповідно до пункту 7.13.1 зазначеної Інструкції, якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість у такому самому порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Після достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника.

Пунктом 7.23 вище зазначеної інструкції передбачено, у випадку якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно, квитанції (або їх завірені копії) про перерахунок аліментів долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Пункт 4 Інструкції зобов`язує державного виконавця обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісячно, та у випадках, передбачених ч. 4 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» повідомляти про розрахунки стягувача і боржника.

Відповідно до п. 3 Розділу XVIII Інструкції, у редакції, яка діє на даний час, якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Докази про те, що заявник щомісячно після сплати аліментів стягувачу у період з серпня 2013 року по лютий 2018 року надавав державному виконавцю квитанції (їх копії) на підтвердження здійсненої ним оплати, матеріали виконавчого провадження і даної справи не містять.

В матеріалах виконавчого провадження наявна заява ОСОБА_1 від 28 лютого 2018 року, у якій він просить долучити до матеріалів виконавчого провадження копії платіжних документів щодо сплати ним аліментів на користь стягувача /а. с. 71 - 78/.

20 вересня 2018 року державним виконавцем складено довідку-розрахунок заборгованості з аліментів у ОСОБА_1 , з якої вбачається, що станом на 01 вересня 2018 року вона становить 20 282,07 грн /а. с. 81/.

Оскільки дії старшого державного виконавця Лугової К. В. щодо нарахування заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням узгоджуються з вимогами зазначеної вище Інструкції та статей 195, 196 Сімейного кодексу України і заявником розрахунок заборгованості зі сплати аліментів не спростовано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 у вище зазначеній частині.

Доводи апеляційної скарги про те, що державний виконавець безпідставно застосував положення ч. 3 ст. 195 СК України, встановивши заборгованість у нього зі сплати аліментів, підлягають відхиленню, оскільки це суб`єктивна думка заявника та його неправильне тлумачення змісту ч. ч. 1, 3 ст. 195 СК України, яка регулює спірні правовідносини, і які правильно застосував державний виконавець при складенні довідки-розрахунку заборгованості по аліментах після отримання від ОСОБА_1 28 лютого 2018 року копій квитанцій про сплату ним аліментів та їх розміру у період 2013 - 2018 роки.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на відсутність постанови про відкриття виконавчого провадження та безпідставність посилання суду на те, що дана обставина не має визначального значення, оскільки вона мала місце до внесення змін до ЗУ «Про виконавче провадження», підлягають відхиленню, оскільки висновки суду з даного питання не спростовує та не впливає на законність ухваленого судом рішення, тому що ОСОБА_1 було достеменно відомо про наявність виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів. Так, 23 липня 2013 року державним виконавцем було направлено виклик ОСОБА_1 до ВДВС і 02 вересня 2013 року він був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів /а. с. 67 зворот, 69/.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції скасовуючи постанови державного виконавця щодо накладення на нього певних обмежень, не скасував постанову про тимчасове обмеження в праві користування транспортними засобами, заслуговують на увагу та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Про наявність заборгованості по аліментах ОСОБА_1 дізнався після складання старшим державним виконавцем довідки-розрахунку від 20 вересня 2018 року. Він не мав можливості здійснити погашення цієї заборгованості або оскаржити її розмір та не ухилявся від виконання рішення по сплаті аліментів.

Таким чином, враховуючи принцип справедливості та об`єктивності, а також те, що інші обмеження прав застосовані державним виконавцем судом було скасовано, слід дійти висновку, що постанова старшого державного виконавця Лугової К. В. від 20 вересня 2018 року про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами є незаконною та підлягає скасуванню.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, ухвала суду, в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця про обмеження у праві керування транспортними засобами, скасуванню з постановленням у цій частині нового судового рішення про задоволення скарги. В решті ухвалу суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376, 377 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 червня 2019 року в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця про обмеження у праві керування транспортними засобами скасувати, постановити у цій частині нове судове рішення.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Лугової К. В. від 20 вересня 2018 року про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного судового рішення 07 жовтня 2019 року.

Головуючий підписЛ. П. Воронцова
Судді: підпис підписП. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова

З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 08 жовтня 2019 року Постанова набрала законної сили 03 жовтня 2019 року

Суддя Секретар судового засідання Л. П. Воронцова Т. І. Пісоцька