РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/17682/18

Провадження № 2/643/1869/19

07.03.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Харченко А.М.,

за участю секретаря Горборукової М.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь 123754,07 грн. суму основного боргу за офіційним курсом НБУ станом на 05.12.2018 року; 356,00 грн. три проценти річних від простроченої суми за період з 01.11.2018 року до 05.12.2018 року на підставі частини другої ст. 625 ЦК України; 2136,02 грн. проценти на рівні облікової ставки Національного банку України (18 %) за користування позикою на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України; 1262,46 грн. сплачену ним суму судового збору, посилаючись на те, що 21.05.2018 року ОСОБА_2 під розписку позичив у нього кошти в сумі 4400 доларів США, які зобовязався повернути у строк до 01.11.2018 року. По закінченню зазначеного строку відповідач суми позики йому не повернув, ухиляється від її повернення, на його звернення з вимогою повернути суму позики не реагує. Позов просив задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 21.05.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, за яким відповідач отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у 4400 доларів США.

Укладання договору позики підтверджується копією письмової розписки від 21.05.2018 року, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с. 2).

Відповідач ОСОБА_2 своїх зобовязань не виконав, до теперішнього часу сума позики ОСОБА_1 не повернута.

На усні звернення ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 не реагує та відмовляється від повернення позики.

Причини невиконання таких зобовязань правового значення для справи не мають.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі викладеного, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 126246 грн. 09 коп., яка складається з: 123754,07 грн. суми основного боргу за офіційним курсом НБУ станом на 05.12.2018 року; 356,00 грн. трьох процентів річних від простроченої суми за період з 01.11.2018 року до 05.12.2018 року; 2136,02 грн. процентів на рівні облікової ставки Національного банку України (18 %) за користування позикою.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним судового збору при предявленні позову в розмірі 1262 грн. 46 коп. (а.с. 3).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 264-265, 279 ЦПК України, ст. ст. 533, 526, 625, 1046, 1048, 1049 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МТ № 371200, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, суму основного боргу 123754,07 грн.; три проценти річних 56,00 грн.; проценти за користування позикою 2136,02 грн., а всього 126246 грн. (сто двадцять шість тисяч двісті сорок шість) 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МТ № 371200, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судові витрати в розмірі 1262 (одна тисяча двісті шістдесят дві) грн. 46 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя Харченко А.М.