Справа № 426/7906/19
27 вересня 2019 року , м.Сватове
Сватівський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді - Осіпенко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання - Вітер І.П.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якого зазначила, що 23 червня 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції у Луганській області. Від шлюбу з відповідачем вони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. З відповідачем вони фактично не проживають однією сім`єю більше двох років, відповідач останнім часом не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини. На теперішній час відповідачем в добровільному порядку не сплачуються кошти на утримання дитини, хоча стан здоров`я відповідача дозволяє йому працювати. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини із заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дати подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. (а.с.4).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України та ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки до суду не повідомив. Заява про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав:
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 від 12 липня 2012 року, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ровенківського міського управління юстиції у Луганській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 82. (а.с.6).
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області (а.с. 5).
Сторони проживають окремо, малолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з позивачем та перебуває на її повному матеріальному утриманні, що підтверджується копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 919051331 від 15.02.2016 року (а.с. 9).
Як зазначила позивач у своєму позові, відповідач ухиляється від покладеного на нього законодавством обов`язку утримувати свою дитину, угоди про сплату аліментів у добровільному порядку ними не досягнуто, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свого малолітнього сина.
Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Як передбачено ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.
Згідно ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч.1-2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Оскільки мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".
У зв`язку з цим, з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривні 40 копійок.
На підставі ст.3, ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН, ст.ст. 141,181,184,184 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 78-80, 258, 268, 282, 352 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини із заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дати подання позовної заяви до суду з 04 липня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривні 40 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 жовтня 2019 року.

Суддя Л.М. Осіпенко