Справа № 2-675/05 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/811/729/19 Доповідач: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

про залишення без руху

27 лютого 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_1, перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 березня 2005 року в справі за позовом ОСОБА_3 до виконкому Стрийської міської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Оскаржуваним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 березня 2005 року позов задоволено.

Визнано належність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 виданого СТрийською міською радою народних депутатів 18 березня 1997 року на ім»я ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру № 1 та на 1/3 квартири АДРЕСА_2 та на прибудинкові споруди: веранду (А), сарай (Б), майстерню (В), майстерню (Г), вбиральню (Д), навіс (Ж), гараж (З) згідно технічного паспорта виданого 05.07.2004 року.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2, яка не була стороною у справі, вважає, що оскаржуване рішення порушує її права власності на спільне майно подружжя, є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що про оскаржуване рішення дізналась в межах розгляду іншої цивільної справи за її позовом про поділ майна подружжя. Звернувшись в суд з заявою про видачу копії рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 березня 2005 рокуотримала відмову. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи приходжу таких висновків.

Згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Зокрема, форма і зміст апеляційної скарги визначені статтею 356 ЦПК України.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (ч. 2 ст. 357 ЦПК України).

Підстави та порядок залишення апеляційної скарги без руху визначені статтею 357 ЦПК України, де зокрема, зазначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків.

Строк на апеляційне оскарження визначений статтею 354 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

В свою чергу, згідно із п. 13 ч. 1 розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, при визначенні строку на апеляційне оскарження рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 березня 2005 року необхідно керуватися статтею 294 ЦПК України (в редакції закону від 18.03.2004 р.).

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України в редакії від 18.03.2004 року апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно із ч. 3 ст. 297 ЦПК України в редакції від 18.03.2004 року апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Подавши в січні 2019 року апеляційну скаргу на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 березня 2005 року апелянтпропустила фактично тринадцятирічний строк оскарження, не зазначає чітко, коли їй стало відомо про таке.

Одночасно звертаю увагу на те, що статтею 9 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено порядок отримання копії судового рішення особою, яка не брала участі у справі, однак вважає, що судове рішення безпосередньо стосується її прав, свобод, інтересів чи обовязків.

Поряд з цим, у апеляційній скарзі апелянт зазначає, що в листопаді 2018 року звернулася в суд з заявою про видачу копії оскаржуваного рішення.

Таким чином, зазначені обставини безумовно свідчать про те, що апелянту ОСОБА_2 ще в листопаді 2018 року було відомо про оскаржуване рішення, однак апеляційна скарга подана лише в січні 2019 року, питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з врахуванням саме цього, апелянт не порушує.

Відтак, ОСОБА_2 пропустила строк на апеляційне оскарження, підстави зазначені нею для поновлення такого не можуть визнаватися поважними, оскільки право на апеляційне оскарження не є абсолютним та залежить від певних (процесуальних) умов.

Разом з цим, особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків з зазначенням підстав для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою у визначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Положення ЦПК України не містять вичерпного переліку поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження, при цьому такі в силу статті 12 ЦПК України сторона має довести належними та допустими доказами.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Покликаючись в апеляційній скарзі фактично на те, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про її права, апелянт ОСОБА_2, як на підставу своїх доводів звертає увагу, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі із позивачем, ними, як подружжям, набуто у власність нерухоме майно, а саме 87/100 частин (яке складається з веранди (А), сараю (Б), майстерні (В), майстерні (Г), вбиральні (Д), навісу (Ж), гаражу (З) та знаходиться за адресою: вул. Львівська, 119 у м. Стрию Львівської області, однак в порушення п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, апелянт не подала доказів на підтвердження своїх доводів в цій частині, а саме набуття права власності на відповідне майно за час шлюбу.

Враховуючи допущені при подачі апеляційної скарги недоліки, таку необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Належно оформлену, обгрунтовану апеляційну скаргу (в частині підтвердежння доводів набуття права власності на спірне майно за час шлюбу) та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням інших підстав для поновлення необхідно у передбачений строк подати Львівському апеляційному суду.

Керуючись ст. ст. 185, 356 ЦПК України, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 березня 2005 року залишити без руху.

Надати апелянту строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

У випадку невиконання вимог зазначених в ухвалі в частині підтвердежння доводів набуття права власності на спірне майно за час шлюбу, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Роз»яснити, якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Суддя А.В. Ніткевич