Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 569/16079/14-ц

провадження № 61-36395св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_1 - Слесарчук Олександр Петрович ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - Слесарчуком Олександром Петровичем , на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 02 лютого 2017 року у складі судді Боймиструк С. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів за кредитом та пені.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 02 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2015 року у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором визнано неподаною і повернуто ОСОБА_1 .

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що підстав для відкриття провадження у справі немає, оскільки причини пропуску строків апеляційного оскарження, наведені в апеляційній скарзі від 05 грудня 2016 року ухвалою від 14 грудня 2016 року визнані необґрунтованими та неповажними, а інших підстав, які б спростовували попередній висновок, апелянтом не наведено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_1 - Слесарчук О. П. , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати указану ухвалу суду апеляційної інстанції, справу направити до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанцій є незаконною та необґрунтованою, оскільки подані 26 грудня 2016 року та 10 січня 2017 року клопотання про продовження строків виконання ухвали суду апеляційної інстанції в частині сплати судового збору та наведення причин для поновлення строків судом апеляційної інстанції не вирішувались, а ухвали про задоволення чи відхилення цих клопотань заявником не отримувались. Вважав, що при відсутності ухвал суду апеляційної інстанції з питань розгляду заяв про продовження строку виконання ухвал суду апеляційної інстанції, повернення апеляційної скарги на підставі статті 121 ЦПК України 2004 року є неправильним.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2017 року було відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано з Рівненського міського суду Рівненської області указану цивільну справу.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

У червні 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді-доповідачу.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення на касаційну скаргу від ПАТ «УкрСиббанк», у якому заявник посилався на те, що за відсутності заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції правомірно постановив ухвалу про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 , тому доводи касаційної скарги є безпідставними, а ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 02 лютого 2017 року є законною та обґрунтованою.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2015 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» кредитну заборгованість і проценти за користування кредитом станом на 24 вересня 2014 року за договором про надання споживчого кредиту № 1 від 10 листопада 2006 року у розмірі 47 851 швейцарських франків 21 сантимів, та заборгованість за сплати пені за порушення термінів повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом у розмірі 622 швейцарські франки 65 сантимів, що за курсом Національного банку України станом на 24 вересня 2014 року складає 8 609 грн 31 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з указаним рішенням суду, ОСОБА_1 05 грудня 2016 року звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 14 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху і надано тридцятиденний строк для подання заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2015 року та пятиденний строк для сплати судового збору.

Копії указаної ухвали ОСОБА_1 отримала 20 грудня 2016 року, а її уповноважений представник Слесарчук О. П. отримав зазначену копію ухвали 22 грудня 2016 року, що підтверджується їх розписками у повідомленнях про вручення поштового відправлення, однак у визначений строк вимоги ухвали не виконані, недоліки апеляційної скарги не виправлені.

Представником ОСОБА_1 - Слесарчуком О. П. , 26 грудня 2016 року було подано клопотання про продовження строків для усунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору. Також 26 грудня 2016 року ОСОБА_1 подала клопотання про продовження строків для усунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору.

04 січня 2017 року представником ОСОБА_1 - Слесарчуком О. П. , було подано клопотання про зупинення провадження у справі, в якому вказано, що у разі задоволення заяви, що подана до Верховного Суду України, зокрема на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 14 березня 2016 року, ОСОБА_1 відкличе апеляційну скаргу на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2015 року у справі № 569/16079/14-ц, яка подана до Апеляційного суду Рівненської області 05 грудня 2016 року через Рівненський міський суд Рівненської області.

10 січня 2017 року представником ОСОБА_1 - Слесарчуком О. П. , було подано чергове клопотання про продовження строків виконання ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 14 грудня 2016 року в частині сплати судового бору та зазначення підстав обґрунтованості пропущення строків подання апеляційної скарги на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2015 року у справі № 569/16079/14-ц.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 уже подавала у справі апеляційну скаргу на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2015 року, однак ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 14 березня 2016 року зазначена апеляційна скарга була повернута їй у зв`язку з невиконанням вимог ухвали від 09 лютого 2016 року про залишення без руху, у зв`язку з несплатою судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 жовтня 2016 року ухвала Апеляційного суду Рівненської області від 14 березня 2016 року була залишена без змін.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , подана представником - Слесарчуком О. П. , задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 1 ЦПК України 2004 року завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Апеляційний суд за заявою особи може поновити пропущений процесуальний строк апеляційного оскарження, проте у разі не наведення заявником поважних причин пропущення цього строку, у суду відсутні на це процесуальні повноваження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Таким чином, апеляційний суд на підставі вищевказаних положень процесуального законодавства дійшов правильного висновку про те, що заявником подана апеляційна скарга після закінчення процесуального строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, а порушене ним клопотання про поновлення цього строку із зазначенням підстав для його поновлення, суд обґрунтовано визнав необґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 своєчасно було отримано копію оскаржуваного судового рішення, що підтверджується відповідними доказами, а інших підстав, які б спростовували попередній висновок, заявником на виконання ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху не наведено.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права заявника не порушені, оскільки він з іншим клопотанням про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції, в якому мав навести поважні підстави для його поновлення, до апеляційного суду не звернувся, знав про ухвалене судове рішення, отримавши відповідне судове рішення завчасно.

Вважаючи за можливе відстрочити сплату судового збору з метою допущення ОСОБА_1 до правосуддя, суд апеляційної інстанції обґрунтовано вважав, що не вбачається підстав для відкриття провадження у справі, оскільки причини пропуску строків апеляційного оскарження, наведені в апеляційній скарзі від 05 грудня 2016 року, ухвалою від 14 грудня 2016 року визнані необґрунтованими та неповажними, а інших підстав, які б спростовували попередній висновок, заявником не наведено.

Доводи касаційної скарги висновки суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність ухвали суду апеляційної інстанції не впливають та не спростовують висновку суду апеляційної інстанції про те, що апеляційна скарга подана з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження без поважних причин.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - Слесарчуком Олександром Петровичем , залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 02 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович