Справа № 404/5955/18
Номер провадження 2/404/3190/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді- Бершадської О.В.

за участі секретаря- Вітохіної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Сидоренко ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 3 частки заробітної плати (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до повноліття дитини 18 років, тобто до 13 серпня 2030 року.

Позовну заяву обгрунтовувала тим, що із відповідачем перебувала з 23.06.2012 року в зареєстрованому шлюбі, від якого 13 серпня 2012 року народилась донька, яка після розірвання їх шлюбу проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Їх донька хворіє, знаходиться на обліку у гастроентеролога, кардіолога, терапевта. Змушені постійно лікуватися, обстежуватися в платних лабораторіях, багато грошей витрачено на ліки та дієтичне харчування. Крім того, через рік дитина піде до школи, що також потребує коштів на підготовку до навчання. На вивчення дитиною англійської мови відповідач відмовив у грошовій допомозі. Через погане здоров'я дитини їй необхідне і санаторно- курортне лікування, на що грошей взагалі немає. На літній відпочинок дитини, поїздку до моря, відповідач не надав ніякої матеріальної допомоги. Її заробітної плати не вистачає на утримання доньки, так як допомагає матері- пенсіонерці, з якою проживає разом, пенсії якої замало на оплату постачання газу, електроенергії, особливо в зимовий період. Мати хворіє, тому багато коштів витрачається на ліки. Відповідач працює, має стабільний, достатній заробіток, тому, вважає, що може платити аліменти в розмірі саме 1/3 частини від заробітку (доходів).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 вересня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судове засідання, з викликом сторін (а.с. 15).

Відповідач 05 грудня 2018 року надав відзив на позовну заяву, згідно якого вимоги визнав частково. Вважає доцільним стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки. Посилається на те, що працює та отримує заробітну плату. Матеріально забезпечував свою доньку і буде це робити надалі, однак не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку, щомісячно. Просив врахувати його матеріальне становище. Крім того, 16 червня 2013 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_5. Від шлюбу мають неповнолітнього сина- Сидоренко ОСОБА_6, який народився 22 жовтня 2018 року та який також знаходиться на його утриманні (а.с. 30-35).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 грудня 2018 року залучено до участі в справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Сидоренко ОСОБА_3 (а.с. 37).

В судовому засіданні позивач вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку, з врахуванням обставин, зазначених у відзиві на позов.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача- Сидоренко ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, письмових пояснень не подала (а.с. 48).

Заслухавши виступи позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що сторони з червня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу 13 серпня 2012 року народилась донька ОСОБА_4 ( а.с. 4), яка після розірвання шлюбу між батьками проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні( а.с. 6).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VIII установлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році: прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 грн., з 1 липня - 1777 грн., з 1 грудня - 1853 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн.

Крім того, установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень ( ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року № 2629-VIII.

З'ясовано, що позивачка офіційно працює, отримує заробітну платню в середньому щомісячно 8 397, 81 грн. ( 50 386,84 :6) ( а.с. 55, 57-60). Разом з цим, відповідач також є працездатним, офіційно працює(його заробіток в середньому щомісячно 5 732,19 грн. ( 34393,14 : 6) , здоровий (а.с. 83).

В судовому засіданні позивачка пояснювала, що відповідач придбав в період другого шлюбу у власність автомобіль, тому його доходи є значно більші, ніж наявні у довідці.

При цьому, суд враховує, що відповідач зареєстрував шлюб із ОСОБА_5, від шлюбу яких народився син: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Проте, документи, які б свідчили, що відповідач несе будь-які витрати на їх утримання, матеріали справи не містять. Зазначені обставини, на які посилається відповідач, не можуть бути підставою для стягнення аліментів з нього на користь позивача на утримання доньки у розмірі 1/6 частки .

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів мають бути задоволені частково в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

В свою чергу, що стосується інших наведених підстав обґрунтування позову, пояснень позивача, то суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що зумовлені особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

У даному випадку згідно обґрунтувань вимог позивача, крім іншого, йдеться про притягнення одного з батьків до участі у додаткових витратах (лікування, відвідування гуртків, відпочинок ), що є відмінним від збільшення розміру стягнення аліментів. Однак, позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дітей в рамках цієї справи позивачка не заявляла.

Згідно з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому, відповідач не позбавлений можливості звернутись до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, за наявності вказаних обставин.

У відповідності до ст.ст. 141, 430 ЦПК України, суд стягує з відповідача 704,80 грн. судового збору на користь держави, та рішення в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 вересня 2018 року до 13 серпня 2030 року.

Рішення, в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі - 704,80 грн.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Сидоренко ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено.

Повне судове рішення складено 25.02.2019 року.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда