Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.

при секретарі Меркулова Ю.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що 01 березня 2003 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі РАГС Ужгородського МУЮ Закарпатської області, про що зроблено відповідний запис за № 102. Від даного шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначає, що не дивлячись на народження дитини, їхнє спільне життя не склалось, у них різні погляди на сімю, на ведення домашнього господарства, виховання дитини. Непорозуміння призводять до сварок між ними. На протязі останніх пятьох років, чоловік проживає окремо, фактично шлюбні відносини між ними припинились, а тому примирення та подальше проживання як подружжя є неможливим.

За таких обставин, позивач просить шлюб, який був укладений 01.03.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати, а доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матірю.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, однак надала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задоволити та розглянути справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак надав суду заяву відповідно до якої не заперечує проти задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засіданні суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з свідоцтва серії І-ФМ №067378 від 01.03.2003 року про шлюб, 01 березня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області про що зроблено відповідний запис за № 102.

Від даного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ №180454 виданого 14 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області.

Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 та ч.4ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом встановлено, що шлюб між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявився невдалим, спільне життя не склалось, у них різні погляди на сімю, на ведення домашнього господарства, виховання дитини. Непорозуміння призводять до сварок між ними. На протязі останніх пятьох років, чоловік проживає окремо, фактично шлюбні відносини між ними припинились.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати, а дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матірю.

У відповідності до вимог ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112 СК України, 2, 13, 82, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Шлюб, укладений 01 березня 2003 року між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Тімарь) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 102 - розірвати.

Дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати разом з матірю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, сплачений останньою судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення суду складено 05.03.2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5