ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/3950/17

Провадження № 22-ц/818/678/19

27 лютого 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря Чабан А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник ОСОБА_2

відповідачі ОСОБА_3 міська рада,

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Представник ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2018 року у складі судді Ольховського Є.Б. по цивільній справі № 642/3950/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на частку у праві спільної власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності, за позовом третьої особи ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на частку у праві спільної власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначила, що в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 вона є власником 29/100 часток житлового будинку за адресою: м. Харків, пров. Красноморський, 24. Власниками інших часток є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 по 71/200 частин кожний. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0712 га, право власності на яку було оформлено за ОСОБА_9 та ОСОБА_10, видано державний акт, де титульним власником визначено ОСОБА_9

ОСОБА_9 померла 18 липня 2011 року і спадщину після неї прийняв ОСОБА_7, який помер 27 лютого 2016 року, не оформивши на себе право власності на земельну ділянку.

Вважає, що її чоловік ОСОБА_7 успадкував частку у розмірі 29/100 будинку та 1/2 у праві власності на земельну ділянку, оскільки земля належала ОСОБА_9 та її братові ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності,тобто, по 1/2 частині .

Нотаріальна контора відмовила їй в видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки її чоловік не оформив право на спадщину на землю після смерті ОСОБА_9

Просить визнати за нею право власності на 1/2 частини земельної ділянки за адресою: м. Харків, пров. Красноморський 24.

ОСОБА_8 та її правонаступник ОСОБА_5 позов не визнав. У жовтні 2017 року подав зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_3 міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності.

16 липня 2013 року помер ОСОБА_10, залишивши у спадщину житловий будинок за адресою м. Харків, пров. Красноморський, 24. Спадщину прийняли його дочка ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_8

За житловим будинком була закріплена земельна ділянка площею 0,0712 га., яка передана у спільну сумісну власність ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Оскільки ОСОБА_9 була сестрою ОСОБА_11, необхідності у виділенні спільної часткової власності на земельну ділянку не було.

ОСОБА_9 була власником частки у розмірі 29/100 житлового будинку.

18 липня 2011 року померла ОСОБА_9 Спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_7І

30 січня 2015 року ОСОБА_7І зареєстрував шлюб з ОСОБА_1

27 лютого 2016 року ОСОБА_7 помер.

ОСОБА_1 прийняла спадщину та 22 вересня 2016 року,отримала свідоцтво про право на спадщину на 29/100 частки житлового будинку.

Земельна ділянка використовується їх спадкоємцями ОСОБА_10 та ОСОБА_9 - нині власниками будинку ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_1

Оформити спадщину на будинок ОСОБА_8 та ОСОБА_4 та отримати право власності на земельну ділянку в нотаріальній конторі не можуть , оскільки не було визначено частку спадкодавця ОСОБА_10; земельна ділянка надавалась на підставі спільної сумісної власності.

Також це питання на тих же підставах не вирішене у ОСОБА_12

Вважає, що ОСОБА_8 належало право власності на частку земельної ділянки у розмірі 71/200 з площі 0,0712 га, ОСОБА_4 71/200 частин, ОСОБА_1-29/100 частин.

Вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на 50/100 частин в спільній власності земельної ділянки в порядку спадкування за законом є не обґрунтованими.

Просить визнати за ним право на 71/200 земельної ділянки за спірною адресою.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала. У серпні 2018 року подала позов до ОСОБА_1, ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності.

Вона є власницею 71/200 часток у праві власності на житловий будинок за цією адресою, а отже має право на відповідну частку і в земельній ділянці.

Зазначає, що сторонам належить ОСОБА_5- у 71/200 площі 0,0712 га, ОСОБА_1-29/100 частин, ОСОБА_4 - 71/200 частин.

Просить визнати за нею право на 71/200 частин у праві власності на земельну ділянку за адресою: м. Харків, пров. Красноморський 24 в порядку спадкування за законом у праві спільної часткової власності на житловий будинок № 24 з прибудовами та з надвірними будівлями та спорудами.

Представник ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не зявився.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 на 29/100 частин земельної ділянки за адресою: м. Харків, пров. Красноморський 24.

В іншій частині позов залишено без задоволення.

Позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 71/200 частин земельної ділянки за адресою: м. Харків, пров. Красноморський 24.

Позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 71/200 частин земельної ділянки за адресою: м. Харків, пров. Красноморський 24.

Рішення мотивовано тим, що у зв'язку з визнанням за сторонами права власності на відповідні частки у житловому будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, який розташований на спірній земельній ділянці, до них переходить право власності на земельну ділянку у частках, що пропорційні їх частці у будинковолодінні.

Оскільки земельні правовідносини врегульовані положеннями Земельного Кодексу України, до спірних правовідносин застосуванню підлягає спеціальне законодавство, а не положення щодо засад спадкування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити та визнати за нею право власності на 50/100 частин земельної ділянки.

Зазначає, що набуття права власності на земельну ділянку відбувається в порядку спадкування і у даному випадку необхідно враховувати розмір часток, який належав спадкодавцям на момент відкриття спадщини, а не враховувати розмір часток у праві власності на житловий будинок.

За життя ОСОБА_9 належала земельна ділянка у розмірі 1/2 частини, хоча і не була визначена частка, у звязку з чим саме 1/2 частина земельної ділянки має переходити до спадкоємців.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи житловий будинок № 24 по провулку Красноморський в м.Харкові належить ОСОБА_1 29/100 частин в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_5 71/200 частин в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 та 71/200 частин за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10

Згідно державного акту про право власності на земельну ділянку за адресою: м. Харків, провулок Красноморський, 24 площею 0,0712 га співвласниками земельної ділянки є ОСОБА_10 та ОСОБА_9.

18 липня 2011 року ОСОБА_9 померла. Спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_7

30 січня 2015 року ОСОБА_7І зареєстрував шлюб з ОСОБА_1

27 лютого 2016 року ОСОБА_7 помер. З заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулась ОСОБА_1

22 вересня 2016 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину на 29/100 частин житлового будинку. У видачі свідоцтва про право власності на частину земельної ділянки відмовлено, оскільки між співвласниками земельної ділянки не було укладено договір про її поділ.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що право власності на земельну ділянку, на якій розташовані вказані об'єкти нерухомості у частках, є пропорційним їх частці у домоволодінні.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За ст. 368, 373 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У відповідності до вимог ч. 1,2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Поняття земельної ділянки як об'єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

У відповідності до вимог ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Частинами третьою, четвертою статті 89 ЗК України визначено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

За приписами статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: подружжя; членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; співвласників жилого будинку; співвласників багатоквартирного будинку (частина друга статті 89 ЗК України 2002 року).

Згідно ст. 1216, 1218, 1225 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

З державного акту про право власності на земельну ділянку за адресою: м. Харків, провулок Красноморський, 24 вбачається, що співвласниками земельної ділянки є ОСОБА_10 та ОСОБА_9; частки у спільній власності не зазначено.

Земельна ділянка виділена згідно рішення 26 сесії 5 скликання ОСОБА_3 міської ради від 23 жовтня 2008 року №286/08.

Даних щодо перерозподілу часток або збільшення частки одного з співвласників матеріали справи не містять.

Отже, частки співвласників у спірному майні є рівними і кожному з них належало по 1/2 частини земельної ділянки.

Як пояснила в суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 земельна ділянка була добровільно розподілена між попередніми співвласниками та встановлено огорожу. При цьому, як вказує ОСОБА_4, хоча їх частка у праві власності на житловий будинок є більшою 71/100, однак огорожа встановлена так, що їх частка є навіть трохи меньше ніж половина земельної ділянки.

Після смерті ОСОБА_9 її спадкоємцем є ОСОБА_7, а в подальшому спадкоємець ОСОБА_1

Враховуючи, що до складу спадщини входить 1/2 частина земельної ділянки, то позов ОСОБА_1 щодо визнання права власності на 1/2 частини земельної ділянки підлягає задоволенню.

Частки інших співвласників становлять з урахуванням частки позивачки у праві власності на земельну ділянку, а тому позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню з визнанням за ними права власності по 25/100 частин за кожним земельної ділянки кадастровий номер :07:009:0007 за адресою: м. Харків, провулок Красноморський, 24.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на частку у праві спільної власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 на 50/100 частин земельної ділянки кадастровий номер :07:009:0007 за адресою: м. Харків, провулок Красноморський, будинок № 24.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності- задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 25/100 частин земельної ділянки кадастровий номер :07:009:0007 за адресою: м. Харків, провулок Красноморський, 24.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 25/100 частин земельної ділянки кадастровий номер :07:009:0007 за адресою: м. Харків, провулок Красноморський, 24.

Стягнути з ОСОБА_4 (НОМЕР_1, виданий Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 10 грудня 1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_5(ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_3, виданий Ленінським РВ у м.Харкові ГУ ДМС України у Харківській області 09 січня 2014 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_5, виданий Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 08 січня 1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків 223800158, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4) судовий збір по 764(сімсот шістдесят чотири) грн. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 березня 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

ОСОБА_13