Ухвала

Іменем України

24 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 488/3753/17

провадження №61-17011ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В., Осіяна О. М.

розглянув касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка ДмитраОлександровича на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д. О. звернувся до суду з поданням, в якому просив звернути стягнення на нерухоме майно: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, що належить боржнику ОСОБА_5

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2019 року у відкритті провадження за поданням приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д. О. відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д. О. залишено без задоволення, ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2019 року залишено без змін.

У вересні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д. О. на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року.

У касаційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д. О., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити подання та звернути стягнення на майно.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Абзацом 2 частини другої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно із частиною 10 статтею 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судами було встановлено, що 01 липня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д. О. звертався до суду із поданням про той самий предмет (звернути стягнення на нерухоме майно: житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку) і з тих самих підстав (неможливість виконання рішення у зв'язку з відсутністю відомостей про право власності у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно), у задоволенні якого було відмовлено ухвалою суду від 02 липня 2019 року. Ухвала суду в апеляційному порядку не оскаржувалась.

19 липня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д. О. знову звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, у тому ж виконавчому провадженні відносно того ж об'єкта нерухомого майна.

У касаційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д. О. зазначає, що судами безпідставно зазначено, що виконавець звертався до суду із поданням про той самий предмет і з тих самих підстав і ніби то це є підставою для відмови.

Вказані доводи касаційної скарги не можуть бути прийняті судом, оскільки судом першої інстанції було розглянуто подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д. О. про звернення стягнення на нерухоме майно: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, що належить боржнику ОСОБА_5 Суд не знайшов підстав для його задоволення, тому відмовив у задоволенні подання. З аналогічним поданням заявник звернувся до суду повторно, і тому суд відмовив у задоволенні подання на підставі імперативної норми закону, яка забороняє звертатись двічі з питанням про той самий предмет і з тих самих підстав. З такою позицію погодився суд апеляційної інстанції і зазначив, що посилання на зазначення інших ніж при зверненні з поданням 26 червня 2019 року підстав при зверненні до суду з даним поданням, спростовується змістом цього подання та подання, направленого до суду 26 червня 2019 року. Посилання при цьому у поданні від 19 липня 2019 року на відсутність передбачених законом підстав для оцінки належного боржникові нерухомого майна не є іншими підставами звернення до суду і зводяться до незгоди з раніше постановленою ухвалою суду.

Отже, судами попередніх інстанцій було зроблено правильний висновок, тому відмова у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д. О. про звернення стягнення на нерухоме майно: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, що належить боржнику ОСОБА_5, є правомірною.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д. О. на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року є необґрунтованою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович

О. М. Осіян