Ухвала

Іменем України

26 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 463/6259/15-ц

провадження № 61-3262ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу Фермерського господарства «Бурка В. В.» на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова, постановлену у складі судді

Леньо С. І., та постанову Тернопільського апеляційного суду від 29 січня

2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Парандюк Т. С., Сташківа Б. І., Храпак Н. М., у справі за заявою Фермерського господарства «Бурка В. В.» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2015 року у справі за позовом Фермерського господарства «Бурка В. В.» до Апеляційного суду Львівської області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, спричиненої приниженням честі, гідності, ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог та ухвалених судових рішень

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2016 року, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Фермерського господарства «Бурка В. В.» (далі - ФГ «Бурка В. В.») до Апеляційного суду Львівської області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, спричиненої приниженням честі, гідності, ділової репутації, з підстав пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України у редакції 2004 року (позовна заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 серпня 2017 року ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2016 року залишено без змін.

ФГ «БуркаВ. В.» звернулося до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня

2015 року, посилаючись на те, що Верховним Судом України під час розгляду цивільної справи №6-3139цс16 сформульовано правовий висновок за яким належним відповідачем у вказаній категорії справ може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від її імені та виконують покладені на них функції правосуддя. Ці обставини не були та не могли бути відомі йому та суду під час постановлення ухвали від 21 грудня 2015 року, а тому вважає, що наявні всі підстави для перегляду зазначеної ухвали за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2017 року, відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ФГ «Бурка В. В.» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2015 року у справі за позовом ФГ «Бурка В. В.» до Апеляційного суду Львівської області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, спричиненої приниженням честі, гідності, ділової репутації.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2018 року ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2017 року скасовано, справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2018 року, залишеною без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 29 січня 2019 року, відмовлено у прийнятті заяви ФГ «Бурка В. В.» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2015 року.

Відмовляючи у прийнятті заяви про перегляд за нововивиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що ухвала про відмову у відкритті провадження не є судовим рішенням, яким закінчується розгляд справи та не може бути переглянута за нововиявленими обставинами.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ФГ «Бурка В. В.», у якій заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій порушені права позивача, гарантовані статтями 8, 40, 55, 56, 124, 129 Конституції України.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необгрунтованою.

На підставі вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необгрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 361 ЦПК України (у редакції, яка діяла на момент звернення до суду з заявою про перегляд за нововивиявленими обставинами) рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Перегляду за нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

Ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; про відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; про скасування рішення третейського суду; про видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Ухвали суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими скасовано судове рішення і направлено справу на новий розгляд, ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, ухвали суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження не є ухвалами, якими закінчено розгляд справи, тому вони не можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження, не може бути переглянута за нововиявленими обставинами (тобто не є об'єктом перегляду у відповідний спосіб), оскільки не входить до переліку ухвал, якими закінчено розгляд справи.

У разі звернення особи, із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, яке не є об'єктом перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви.

Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди врахували положення статті 361 ЦПК України у редакції 2004 року, статті 423 ЦПК України, та дійшли обгрунтованого висновку, що ухвала про відмову у відкритті провадження, яку заявник просив переглянути за нововиявленими обставинами, не є судовим рішенням (ухвалою), яким закінчено розгляд справи, а тому вона не може бути об'єктом перегляду за нововиявленими обставинами.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Касаційна скарга не містить обгрунтованих посилань на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а зводиться до незгоди заявника із ухваленими судовими рішеннями, законність та обгрунтованість яких доводами касаційної скарги не спростована.

Ураховуючи наведене, ухвала Личаківського районного суду м. Львова від

27 вересня 2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від

29 січня 2019 року, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись частиною другою статті 389, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства «Бурка В. В.» на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова та постанову Тернопільського апеляційного суду від 29 січня 2019 року у справі за заявою Фермерського господарства «Бурка В. В.» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2015 року у справі за позовом Фермерського господарства «Бурка В. В.» до Апеляційного суду Львівської області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, спричиненої приниженням честі, гідності, ділової репутації, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:Г. І. Усик В. О. Кузнєцов С. О. Погрібний