Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 691/829/16-ц

провадження № 61-8630св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач -ОСОБА_5,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - товариство з обмеженою відповідальністю «ВЮПВ Врадіївська вода»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 22 січня 2019 року у складі судді Черненка В. О. та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 02 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Пономаренка В. В., Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л.

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - товариство з обмеженою відповідальністю «ВЮПВ Врадіївська вода» (далі - ТОВ «ВЮПВ Врадіївська вода»), в якому,

уточнивши вимоги, просив стягнути на його користь

в рахунок відшкодування майнової шкоди кошти у розмірі 413 440 грн, упущену вигоду у розмірі 9 892 147, 95 грн, моральну шкоду - 518 400 грн.

В обґрунтування уточнених позовних вимог, позивач зазначив, що ОСОБА_5 незаконно, самочинно проник на територію приватного домоволодіння приватного підприємства «Валмак - 2002» (далі - ПП «Валмак - 2002»), неправомірно демонтував та вивіз майно на користь третіх осіб. Внаслідок таких дій було втрачено можливість вести господарську діяльність.

Позивач вказав, що неправомірними діями відповідача йому завдано крім майнової, також і моральну шкоду, яка полягає у порушенні сну та пригніченості. Згадки про протиправні дії відповідача завдали йому суттєвої моральної шкоди, внаслідок чого він приймав ліки та проходив лікування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 22 січня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -

ТОВ «ВЮПВ Врадіївська вода», про відшкодування майнової шкоди, втраченої вигоди та моральної шкоди відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, щозвертаючись

з вимогами до відповідача, позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження права власності на спірне майно, а також того, що ОСОБА_5, перебуваючи 24 липня 2013 року по АДРЕСА_1, діяв як фізична особа та в результаті таких його дій з приміщення, належного на той час ПП «Валмак - 2002», було незаконно вивезено майно, належне товариству з обмеженою відповідальністю «Грейтлі-РЗФ-Інтелект» (далі - ТОВ «Грейтлі-РЗФ-Інтелект») на загальну суму 413 440 грн. У вказаному приміщенні 24 липня 2013 року проводились виконавчі дії з примусового виконання судового рішення щодо звернення стягнення на заставне майно ТОВ «Грейтлі-РЗФ-Інтелект».

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 02 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 22 січня 2019 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позивач не довів, що спірне майно знаходилось у статутному капіталі ТОВ «Грейтлі-РЗФ-Інтелект». Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для притягнення до цивільно-правової відповідальності ОСОБА_5, оскільки останній, перебуваючи на посаді головного державного виконавця Городищенського районного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Черкаській області проводив виконавчі дії щодо звернення стягнення на заставне майно у межах виконавчого провадження № 36373602.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 22 січня 2019 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 02 квітня 2019 року

і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю,

а саме: стягнути з ОСОБА_5 у рахунок відшкодування матеріальних збитків 413 440 грн, втрачену (упущену) вигоду у розмірі 9 892 147, 95 грн та завдану моральну шкоду у розмірі 518 400 грн, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів першої та апеляційної інстанції є необґрунтованими та не відповідають обставинам справи. Заявник вважає, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився

і суд апеляційної інстанції, не дав належної оцінки доказам у справі

та не дослідив протиправності дій відповідача, вчинених шляхом проникнення на територію приватного домоволодіння. Заявник вважає, що він довів належними доказами, що спірне майно належало саме йому.

Відзив на касаційну скаргу не надходив

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2019 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

21 травня 2019 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 01 вересня 2005 року придбав частку у статутному фонді ТОВ «Грейтлі-РЗФ-Інтелект» у розмірі 85, 352 %.

Договір купівлі-продажу частки в статутному фонді (капіталі)

ТОВ «Грейтлі-РЗФ-Інтелект» укладений 01 вересня 2005 року, а право власності продавця на частку, що продається, згідно пунктів 1.3.3 та 1.3.4 цього договору підтверджується статутом товариства, затвердженим зборами учасників (протокол № 21 від 13 жовтня 2005 року). Згідно пункту 4.3 цього договору рішення учасників товариства про продаж частки ОСОБА_4 підтверджується протоколом № 25 засідання загальних зборів учасників ТОВ «Грейтлі-РЗФ-Інтелект» від 22 грудня 2006 року.

В акті прийому-передачі у власність майна від компанії Compton marketing. Inc (США), що представляє інтереси компанії «Хілл Інтернешнл Інк» (Беліз), до ОСОБА_4 від 22 грудня 2006 року відсутня інформація про технічну документацію, яка виходячи з переліку майна, разом з ним повинна була передаватись. Також, у акті, який складений суб'єктами господарювання різних держав, не зазначене місце його складення, місцезнаходження і повне найменування майна із зазначенням заводських чи інвентарних номерів, повноваження та посада представника, який підписав акт від імені «Хілл Інтернешнл Інк» (Беліз), а сам акт складений з орфографічними помилками.

Згідно договору про відступлення права вимоги від 08 червня 2012 року, укладеного між ТОВ «Грейтлі-РЗФ-Інтелект», в особі директора

ОСОБА_7, та ОСОБА_4, до позивача перейшло право витребувати

на свою користь із незаконного володіння будь-яких юридичних та фізичних осіб будь-якого належного ТОВ «Грейтлі-РЗФ-Інтелект» майна, доходів, отриманих такими особами від використання зазначеного майна товариства, й не отриманих товариством доходів через неправомірне утримання та використання його майна.

ОСОБА_4 є засновником ПП «Валмак-2002», якому на праві власності належить нежитлова будівля по АДРЕСА_1.

Згідно акта передачі-прийняття майна на відповідальне зберігання від 22 грудня 2006 року ОСОБА_4 передав для зберігання ПП «Валмак-2002» спірне майно на загальну суму 413 440 гривень.

24 липня 2013 року в приміщенні ПП «Валмак-2002», що знаходиться по АДРЕСА_1, ОСОБА_5, перебуваючи на посаді головного державного виконавця Городищенського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, діючи в межах виконавчого провадження № 36272602, з метою виконання наказу № 16/1867 від 01 лютого 2010 року, виданого на підставі рішення Господарського суду Черкаської області від 11 вересня 2009 року, провів виконавчі дії по зверненню стягнення на заставне майно ТОВ «Грейтлі-РЗФ-Інтелект» (лінія по розливу води), яке знаходилося по АДРЕСА_1, склавши акт про передачу майна на зберігання.

Позиція Верховного Суду

Частинами першою та другою статті 400 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування шкоди.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У відповідності до частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду справи дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, встановивши, що позивач не надав суду належних та достатніх доказів на підтвердження того, що спірне майно належить йому на праві власності.

Також позивач не довів протиправності дій ОСОБА_5, який реалізуючи свої повноваження головного державного виконавця Городищенського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Черкаській області, діючи в межах виконавчого провадження № 3627260, з метою виконання наказу № 16/1867 від 01 лютого 2010 року, виданого на підставі рішення Господарського суду Черкаської області від 11 вересня 2009 року, проводив 24 липня 2013 року виконавчі дії по зверненню стягнення на заставне майно ТОВ «Грейтлі-РЗФ-Інтелект» (лінія по розливу води), яке знаходилось по АДРЕСА_1, зокрема склав акт державного виконавця про передачу арештованого майна на зберігання.

Доводи касаційної скарги, які значною мірою зводяться до переоцінки доказів, що згідно статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції, не дають підстав для висновку

про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 22 січня 2019 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 02 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович