ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

7 березня 2019 року м. Харків

Справа № 2-596/11

Провадження № 22-ц/818/641/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Бровченка І.О., Пилипчук Н.П.

секретаря Кучер Ю.Ю.

Учасники справи :

Заявник (позивач): Акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» (раніше Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль"),

Правонаступник позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»,

Відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

Особа, що звернулася з апеляційною скаргою: ОСОБА_4, яка не приймала участі у розгляді справи

Представник особи, що звернулася з апеляційною скаргою: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу представника ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 30 листопада 2018 року (суддя Гримайло А.М.),

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року АТ «ОСОБА_1 Аваль» звернулося до Ленінського районного суду міста Харкова із заявою про залучення ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» до участі у справі в якості правонаступника позивача АТ «ОСОБА_1 Аваль», оскільки 9 серпня 2018 року між ним та ТОВ «ФК «Форінт» було укладено договір про відступлення прав вимоги №140/11/210 згідно якого до ТОВ «ФК «Форінт» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитними договорами №014/02/3-1392-06 від 12.09.2006 р. та №014/07/1-152-07 від 16.02.2007 р. зі змінами та доповненнями і додатковими угодами до нього. Крім того, 9 серпня 2018 року між АТ «ОСОБА_1 Аваль» та ТОВ «ФК «Форінт» було укладено договір про відступлення прав вимоги №140/11/214, згідно умов якого, останній прийняв права за договором іпотеки №23/1-07 від 08.06.2007 року, укладеного між АТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_3 на забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за кредитними договорами №014/02/3-1392-06 від 12.09.2006 р. та №014/07/1-152-07 від 16.02.2007 р.. Вказує, що сторонами у повному обсязі виконані зобовязання за договором №140/11/210 від 09.08.2018 р..

На підставі наведеного та ст.55,442 ЦПК України і ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», окрім процесуального правонаступництва відносно позивача у справі, просив замінити сторону стягувача його правонаступником: за виконавчим листом №2-596/2011 від 24.07.2012 року, виданого на виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 6 травня 2011 року та у виконавчому провадженні №49703625 з примусового виконання виконавчого листа №2-596/2011 від 24.07.2012 року.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 30 листопада 2018 року заяву АТ «ОСОБА_1 Аваль» про залучення до справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», здійснення процесуального правонаступництва відносно позивача та заміну стягувача у виконавчих провадженнях задоволено.

Ухвала суду мотивована положеннями ст.512, 514 ЦК України, ст. 55,442 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження». Суд першої інстанції дійшов висновку, що заміна сторони, що вибула, може мати місце тільки в результаті правонаступництва, що відбулося в матеріальних правовідносинах. Сторонами у повному обсязі виконані зобов'язання за Договором №140/11/210 від 09.08.2018 р.. таким чином, відповідно до ст. ст. 512, 514, 517, 1077 Цивільного кодексу України АТ «ОСОБА_1 Аваль» відступив права Вимоги за Кредитними Договорами, а отже вибув із правовідносин за вказаними договорами в результаті чого виникає необхідність у процесуальному правонаступництві та заміні позивача, АТ «ОСОБА_1 Аваль», у цивільній справі № 2-596/2011.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції представник ОСОБА_5, що діє в інтересах ОСОБА_4, яка не приймала участі у розгляді справиі яка вважає, що оскаржуваною ухвалою зачіпаються її права та інтереси, звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу районного суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та постановленою з порушенням норм процесуального права таких як, ст.12,53,55,76,81,83,92,130,211,222,223,242,379 ЦПК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що судом не було залучено до участі у даній справі заінтересовану особу в якості третьої особи дружину ОСОБА_3 - ОСОБА_4, оскільки нерухоме майно, на яке звернуто стягнення на підставі договору іпотеки є спільним майном подружжя, тобто судом було порушено ст.12 та 53 ЦПК України. Крім того, АТ «ОСОБА_6 Аваль» не перевірив при видачі кредиту ОСОБА_2 платіжні документи, які є незаконними, а заява ОСОБА_4 від 8 червня 2007 року є за ознаками фіктивною. Тому, на цей час у Дзержинському районному суді м. Харкова відкрите провадження у справі щодо скасування акту перевірки (цільового використання кредитних коштів від 27 грудня 2006 року отриманих ОСОБА_2 відповідно кредитного договору №014/02/3-1392-06). Зазначає, що у звязку з хворобою ОСОБА_3О, був позбавлений можливості подати до суду заяву про залучення третьої особи.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Форінт» просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги, закрити апеляційне провадження, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

ТОВ «ФК «Форінт» посилалося на необґрунтованість та безпідставність апеляційної скарги, оскільки доводи щодо іпотечного майна, яке є спільним майном подружжя не відповідають дійсності та не є предметом розгляду судом апеляційної інстанції, адже переглядається законність заміни сторони на стадії виконавчого провадження, рішення у справі за позовом про стягнення заборгованості вже ухвалене і ОСОБА_7 не оскаржувалось. Крім того, заміна стягувача правонаступником жодним чином не зачіпає права та обовязки ОСОБА_4, не змінюється ані обсяг її обовязків, ані будь-які інші обставини. Вважає, що ані ОСОБА_3, ані ОСОБА_7 не були позбавлені можливості звернення до суду із заявою про залучення третьої особи як особисто, так і шляхом поштового відправлення разом із заявами ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Судовим розглядом встановлено, у вересні 2009 року ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» звернулось до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 (справа №2-2483/10), у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитними договорами №014/02/3-1392-06 від 12 вересня 2006 року та №014/07/1-152-07 від 16 лютого 2008 року у розмірі 183028,82 дол. США, що в перерахунку на національну валюту за курсом НБУ (станом на 27.08.2009 року) становить 1462217,24 грн. та стягнути суму судового збору в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн.

У лютому 2010 року ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» звернулось до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 (справа №2-1575/10), у якому просило звернути стягнення на заставне майно - предмет іпотеки за договором іпотеки №23/1-07 від 8 червня 2007 року нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення №5-14, ІІ літ.М-1, загальною площею 241,2 кв.м., нежитлові будівлі Н-1, загальною площею 145,6 кв.м., літ О-1, загальною площею 562,3 кв.м., літ.П-1, загальною площею 172,9 кв.м., літ. Р-1, загальною площею 104,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Котлова, 185 та належать на праві приватної власності ОСОБА_3 За рахунок грошових коштів, вилучених від реалізації заставного майна, погасити заборгованість, яка виникла у позичальника за Генеральною кредитною угодою №23 від 9 вересня 2004 року, кредитними договорами №014/02/3-1392-06 від 12 вересня 2006 року та №014/07/1-152-07 від 16 лютого 2007 року, у розмірі 199175,51 дол. США, що за курсом НБУ становить 1594360,12 грн. Кошти отримані від реалізації заставного майна використати для задоволення вимог позивача шляхом погашення суми кредиту, відсотків, сплати пені, відшкодування витрат позивача повязаних з реалізацією вказаного майна та відшкодування судових витрат. Також просив стягнути судові витрати в сумі 1700 грн. та витрати на забезпечення інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2010 року справи №2-2483/10 та №2/1575/10 обєднано в одне провадження.

В подальшому ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» неодноразово уточнював свої позовні вимоги.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 6 травня 2011 року, з урахуванням додаткових рішеннь цього ж суду від 29 червня, 6 липня 2011 року та від 21 жовтня 2011 року, позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 на користь позивача суму заборгованості за кредитними договорами у розмірі 1801544,74 грн. за рахунок належного йому на праві власності майна та ОСОБА_3 за рахунок заставного майна. Звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_3, а саме: нежитлові приміщення №5-14, ІІ літ.М-1, загальною площею 241,2 кв.м., нежитлові будівлі Н-1, загальною площею 145,6 кв.м., літ О-1, загальною площею 562,3 кв.м., літ.П-1, загальною площею 172,9 кв.м., літ. Р-1, загальною площею 104,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Котлова, 185, а кошти отримані від реалізації предмету іпотеки, направити на погашення загальної заборгованості перед позивачем за кредитними договорами №014/02/3-1392-06 від 12.09.2006 на суму 1093188,22 грн. та №014/07/1-152-07 від 16.02.2007 на суму 708356,52 грн. встановлено застосувати спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст.38 ЗУ «Про іпотеку», а саме з правом укладання від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою будь-якою особою особою-покупцем та з наданням ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на будинок, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав на нерухоме майно в органах БТІ, ЖЕУ, нотаріату, тощо) необхідних для здійснення такого продажу. Зазначено, що початкова ціна предмета іпотеки є не нижчою заставної, тобто становить 100% від вартості предмета іпотеки, а саме 2284400 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір по 1700 грн. та по 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача суму витрат понесених банком у звязку з оплатою надання телеграм про його виклик до суду в розмірі 37,76 грн. та 36,68 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача суму витрат понесених банком у звязку з оплатою надання телеграми про його виклик до суду в розмірі 41,05 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 січня 2012 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилено, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 6 травня 2011 року та додаткове рішення від 21 жовтня 2011 року залишені без змін.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2012 року касаційну скаргу ОСОБА_3О, відхилено, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 6 травня 2011 року, додаткові рішення від 6 червня, 21 жовтня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 січня 2012 року залишено без змін.

24 липня 2012 року на виконання зазначеного рішення було видано відповідний виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_2

Постановою старшого державного виконавця Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_8 від 23 грудня 2015 року відкрито виконавче провадження №49703625 відносно боржника ОСОБА_2 про солідарне стягнення на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» суми заборгованості на виконання виконавчого листа №2-596/2011, виданого 24 липня 2012 року Ленінським районним суду м. Харкова (а.с.123).

9 серпня 2018 року між АТ «ОСОБА_1 Аваль» (Кредитор) та ТОВ «ФК «Форінт» (Набувач) було укладено договір №140/11/210 згідно якого кредитор зобовязується передати у власність набувачу права вимоги, вказані в реєстрі кредитних операцій до відступлення, в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, а набувач зобовязується прийняти від кредитора права вимоги в обсязі та на умовах, що існуватимуть на дату відступлення прав вимоги, та сплатити кредитору їх вартість. У звязку з відступленням прав вимоги кредитор, за умови повного виконання набувачем свого обовязку сплати кредитору загальної вартості прав вимоги згідно п.3.1., 3.2 договору, зобовязується відступити набувачу, а набувач зобовязується прийняти від кредитора права за договорами забезпечення, зазначеними у реєстрі договорів забезпечення. Для виконання зазначених зобовязань сторони упродовж 5 робочих днів з дати відступлення прав вимоги окремо укладають договори відступлення прав за договорами забезпечення, а саме договір відступлення прав за іпотечними договорами, договори поруки і т.п. (п.2.1, 2.11 договору).

9 серпня 2018 року між АТ «ОСОБА_1 Аваль» (Цедент) та ТОВ «ФК «Форінт» (Цесіонарій) укладено договір №140/11/214 згідно якого у порядку та на умовах, визначеним цим договором, і у звязку з укладенням сторонами договору відступлення прав цедент відступає та передає, а цесіонарій приймає та набуває всіх належних цеденту прав за договорами іпотеки: №23/1-07 від 08.06.2007, №014/02/3-76/3-05 від 20.05.2005, №014/02/3-76/2-04 від 09.09.2004.(п.1.1) (а.с.124-131).

Відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статі 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статі 442 ЦПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише на стадії виконавчого провадження (під час виконання рішення суду за виконавчим листом), а і до відкриття виконавчого провадження у справі за умов настання певних обставин, що мають юридичне значення, зокрема вибуття стягувача із зобов'язання після постановлення щодо нього судового рішення.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

За положеннями ст. 2 ЦПК України цивільне судочинство покликане захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних та юридичних осіб, вимога заяви щодо заміни позивача у справі, у якій вже ухвалено та набуло законної сили рішення суду, суперечить вказаній нормі процесуального права, оскільки позивач може реалізувати свої права лише до набуття рішенням суду законної сили, після цього він набуває статусу стягувача у виконавчому провадженні і реалізує свої права у ньому, рішення суду ухвалено стосовно конкретної особи і не може бути змінене в цій частині на стадії виконавчого провадження, у зв'язку із заміною стягувача у виконавчому провадженні державний виконавець при виконанні своїх повноважень має діяти у відповідності із такими змінами.

Згідно ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Звертаючись до суду із заявою про зміну стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» посилалось на те, що до нього перейшло право вимоги до боржника, що є підставою для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою сторони зобов'язання, якою є стягувач, тобто попередній кредитор, який передав всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження правонаступнику ТОВ «ФК Форінт».

За таких обставин звернення кредитора із заявою про надання ТОВ «ФК «Форінт» статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512,514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

З матеріалів справи вбачається, що судові рішення у справі щодо стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості набрали законної сили, відповідно чого видано виконавчий лист, який предявлено до виконання та за яким вже відкрите виконавче провадження.

При цьому частиною 5 статті 442 ЦПК України (в діючій редакції) чітко встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Звернення правонаступника стягувача із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.512 ЦК України та ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13.

З огляду на те, що виконавче провадження за виконавчим листом №2-2-596/2011 від 24.07.2012 вже відкрите, правомірною є заміна сторони стягувача (кредитора) у виконавчому провадженні її правонаступником.

Судом першої інстанції надана належна оцінка договорам про відступлення прав вимог, на підставі яких ТОВ "ФК "Форінт" отримало таке право.

Крім того, п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України встановлено, що після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обовязки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обовязки такої особи не вирішувалося суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження.

З матеріалів справи вбачається, що судові рішення першої, апеляційної та касаційної інстанцій про стягнення заборгованості з відповідачів та звернення стягнення на предмет іпотеки набрали законної сили. Протягом всього розгляду цивільної справи ОСОБА_4 не було залучено до участі у справі в порядку ст.53 ЦПК України (що кореспондується зі ст.34 ЦПК України, яка регулювала питання вступу в справу третіх осіб, в редакції ЦПК на час розгляду позову судом першої інстанції).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом порушено ст.53 ЦПК України, оскільки не залучено в якості третьої особи ОСОБА_4 не має правового підґрунтя, адже ОСОБА_4, дружина ОСОБА_3, мала право як особисто за своєю заявою вступити у справу на стороні позивача або відповідача, так і за заявою учасників справи. Відповідач ОСОБА_3 приймав участь у справі особисто, а також через представників, починаючи з 2010 року, тобто був обізнаний про існування даної цивільної справи, проте не скористався своїм правом щодо залучення до участі у справі своєї дружини ані протягом розгляду судом позову, ані протягом розгляду спірної заяви. Також, ОСОБА_4 не скористалася своїм правом звернення з апеляційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 6 травня 2011 року.

Слід також зазначити, що доводи апеляційної скарги зводяться до непогодження представника ОСОБА_4, яка не була стороною у справі, з мотивами суду щодо задоволення позову ПАТ «ОСОБА_1 Аваль», що по своїй суті не стосується та не є підставою для відмови у задоволенні заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, враховуючи, що вищенаведеними судовими рішеннями питання про права та обов'язки ОСОБА_4 не вирішувались, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 362, 367, 374, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за заявою Акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль», правонаступник позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», боржники - ОСОБА_2, ОСОБА_9, третя особа: Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за рентним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 30 листопада 2018 року закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Головуючий С.С. Кругова

Судді І.О. Бровченко

ОСОБА_10

повний текст ухвали

складено 7 березня 2019 року