Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4035/18

номер провадження 2/695/460/19

06 березня 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2017 року помер чоловік позивача та бптько відповідачів ОСОБА_4, який на день смерті був постійним жителем ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина на майно до складу якої, серед іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Зорівка, вул. Мічуріна, 4, яку позивач прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Проте вона не може оформити своє право на вказане спадкове майно, так як відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкову садибу, і за цих підстав нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а тому позивач була змушена звернутись до суду з відповідним позовом про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом.

У підготовче засідання позивач не зявилась, направши до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі.

Відповідачі в підготовче засідання не зявились, направивши до суду заяви, в яких просили суд справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, у підготовчому судовому засіданні враховуючи клопотаня сторін та визнання позову представником відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР № 297204 від 07.03.2017 року) ОСОБА_4 помер 03 березня 2017 року, про що виконкомом Зорівської сільської ради складено відповідний актовий запис № 4. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається із заповіту від 22.02.2017 року, посвідченого секретарем Зорівської сільради ОСОБА_5 за реєстровим № 7, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті житловий будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою біля нього, які знаходяться за адресою: село Зорівка Золотоніського району Черкаської області, вул. Шевченка, 12, земельну ділянку, розміром 3,0940 га, кадастровий номер :07:004:0518, що знаходиться в адмінмежах Зорівської сільської ради Золотоніського району, 1/4 частину земельної ділянки розміром 6,1136 га, кадастровий номер :06:001:0521, що знаходиться в адмінмежах Зорівської сільської ради Золотоніського району, автомобіль марки ВАЗ-2110, номерний знак НОМЕР_1, рік випуску 2007, він заповідав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; 3/4 частини земельної ділянки, розміром 6,1136 га, кадастровий номер :06:001:0521, що знаходиться в адмінмежах Зорівської сільської ради Золотоніського району, він заповідав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, а все інше майно - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до довідки (виписки з погосподарської книги), виданої виконкомом Зорівської сільської ради за вих. № 113 від 02.11.2018 року, згідно із записом у погосподарській книзі № 3, особовий рахунок № 010194-1 за ОСОБА_4, що помер 03.03.2017 року, обліковується житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 1957 року побудови, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Зорівка, вул. Мічуріна, 4.

Розглядаючи даний позов суд бере до уваги, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття я експлуатацію обєктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не була передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутата ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Оскільки сам будинок був побудований в 1957 році, а в сільській раді наявний відповідний запис в погосподарській книзі про власника вказаного будинку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_4 за життя належав на праві власності будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Зорівка, вул. Мічуріна, 4, хоча за життя віе і не отримав відповідного свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок.

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з повідомлення завідувача Золотоніською районною державною нотаріальною конторою № 1336/01-16 від 20.12.2018 року після смерті ОСОБА_6, що помер 03 березня 2017 року, заведена спадкова справа 31 серпня 2017 року за № 205/2017. Підставою для її заведення була подана заява про прийняття спадщини від дружини ОСОБА_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, та від синів ОСОБА_3, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, і ОСОБА_2, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6. На ім`я синів 14 грудня 2018 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлого.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 листопада 2018 року завідувачем Золотоніської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садибу, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Зорівка, вул. Мічуріна, 4, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на дане майно.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, і так як оригінал правовстановлюючого документа відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому враховуючи, що існують законні підстави для задоволення позову, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 346, 1268 ЦК України та ст. 10,

ст., ст. 76, 206, 264, 265 ЦПК України, ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 Любов`ю Іванівною право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Зорівка, вул. Мічуріна, 4 (чотири), у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 22.02.2017 року секретарем Зорівської сільської ради ОСОБА_5 за реєстровим № 7, після померлого 03 березня 2017 року її чоловіка ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Середа Л.В.