Постанова

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 641/7903/15

провадження № 61-33417св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту, звернення стягнення на предмет застави та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року у складі судді Ященко С. О. та ухвалу апеляційного суду Харківської області

від 03 травня 2017 року у складі колегії суддів: Котелевець А. В.,

Піддубного Р. М., Пилипчук Н. П.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

представник позивача - Жила Павло Сергійович,

відповідач - ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідачі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У липні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг») звернулось з позовом до

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави.

2. Позовна заява мотивовано тим, що за умовами кредитного договору, укладеного 03 червня 2005 року між акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» (далі - АКБ «Райффайзенбанк Україна», банк), правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 , останній отримав кредит у розмірі 252 500 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5% річних + FIDR. Датою остаточного повернення кредиту було визначено 03 червня 2010 року.

3. Виконання умов кредитного договору забезпечено договором застави, укладеним того ж дня між банком та ОСОБА_7 , за умовами якого останній у заставу банку передав легковий автомобіль Lexus GX470, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску.

4. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_6 помер

5. Спадкоємцями першої черги після його смерті є мати - ОСОБА_8 , дружина померлого ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

6. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 померла.

7. Спадкоємцями першої черги після її смерті є ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також син померлої - ОСОБА_4

8. 12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зобов`язання за вищевказаним кредитним договором від 03 червня 2005 року та договором застави автотранспортного засобу від 03 червня

2005 року.

9. Станом на 15 жовтня 2014 року за кредитним договором існує заборгованість у розмірі 1 591 588,19 грн, із яких: 189 374,90 грн - заборгованість за кредитом; 152 902,13 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 249 311,16 грн - пеня.

10. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2015 року залучено до участі у справі правонаступників спадкодавців - ОСОБА_1 , як діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_4

11. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму в розмірі 196 130 грн; звернути стягнення на легковий автомобіль Lexus GX 470, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_7 , шляхом надання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу предмета застави будь-якій особі покупцеві за ціною, що визначатиметься на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на момент відчуження предмета застави, з наданням усіх прав продавця; зобов`язати ОСОБА_7 передати вказаний транспортний засіб в управління позивача на період до його реалізації.

12. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 квітня

2016 року ОСОБА_7 замінено на належного відповідача -

ОСОБА_5 , яка є власником легкового автомобіля Lexus GX 470, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на підставі біржової угоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

13. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

14. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позов в частині стягнення на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми в розмірі

196 130,44 грн є недоведеним, тому і підстави для звернення стягнення на легковий автомобіль Lexus GX 470, відсутні.

15. Позивачем не надано суду розрахунку заборгованості ОСОБА_6 по кредитному договору станом на момент відкриття спадщини, тобто станом на 31 серпня 2006 року, а з наданого суду розрахунок заборгованості станом на 15 жовтня 2014 року вбачається, що заборгованість нараховувалась і після смерті позичальника в тому числі пеня.

16. Також позивачем не надано відомостей про обсяг та вартість успадкованого відповідачами майна, а відтак, суд позбавлений можливості належним чином визначити обсяг та межі відповідальності кожного із спадкоємців.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

17. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 травня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відхилено. Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року залишено без змін.

18. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

19. У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

20. Касаційна скарга мотивована тим, що судами не досліджено в повній мірі наявні в матеріалах справи докази, не встановлено у повному обсязі фактичні обставини, що мають значення для справи, що призвело до передчасних висновків про відмову у позові.

21. Касаційна скарга містить посилання на те, що судами не з`ясовано розміру частки спадкового майна кожного спадкоємця та його вартість. Відмовивши позивачу у задоволенні заяви про зупинення провадження, суд першої інстанції також позбавив позивача можливості отримати дану інформацію.

22. Позивачем було подано суду розрахунок заборгованості по кредитному договору та виписки по рахунку, у зв`язку з чим, суд не був позбавлений можливості зробити власний розрахунок заборгованості, саме станом на 31 серпня 2006 рік.

23. Крім того, позивач позбавлений можливості встановити обсяг успадкованого майна та його вартість, оскільки спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину не отримано, у власність будь-яке майно спадкоємцями не прийнято.

Доводи інших учасників справи

24. У відзиві на касаційну скаргу представник ОСОБА_1 , не погодився з доводами позивача та просив залишити ухвалені у справі судові рішення без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.

25. Заперечуючи проти доводів касаційної скарги послався на те, що позивачем не пред`являлось вимог до спадкоємців позичальника

ОСОБА_6 протягом одного року від дня настання строку вимоги (частина третя статті 1281 ЦК України), зокрема ні з дати смерті позичальника

04 жовтня 2006 року, ні з дати закінчення строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим позивач втратив право вимоги до спадкоємців.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

26. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

27. Відповідно до підпункту 4 розділу «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

28. Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

29. У червні 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

30. 03 червня 2005 року між АКБ «Райфайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк» (після зміни назви ПАТ «ОТП Банк»), та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 252 500 грн на придбання автомобіля зі сплатою 5% річних та 20% вартості автомобіля з датою остаточного повернення кредиту - 03 червня 2010 року.

31. В цей же день між банком та ОСОБА_6 укладено договір застави автотранспортного засобу, предметом якого є легковий автомобіль

Lexus GX 470, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

32. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_6 помер.

33. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є: мати

ОСОБА_8 , дружина ОСОБА_1 , яка діє в особистих інтересах і в інтересах дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

34. На підставі заяв вказаних спадкоємців про прийняття спадщини Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу. Свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 не видавались.

35. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 померла. Після смерті останньої спадкоємцями першої черги є: син ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , яка діє в особистих інтересах і в інтересах дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

36. За заявами вказаних спадкоємців заведена спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 та 17 листопада 2015 року видано свідоцтва про право на спадщину.

37. 12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно з яким останнє набуло право вимоги до відповідачів щодо сплати загальної суми заборгованості, яка включає суму основного боргу, проценти, нараховані на суму боргу, суму штрафних санкцій, а також інших платежів відповідно до вищевказаного кредитного договору від 03 червня 2005 року.

38. 12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором.

39. ТОВ «Факторинг Україна» у позовній заяві посилається на неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 15 жовтня 2014 року становила 196130,44 грн.

40. До позовної заяви додано розрахунок заборгованості, яка утворилась станом на 15 жовтня 2014 року. Заборгованість по кредитному договору нараховувалась і після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальника

ОСОБА_6 (відсотки нараховані за період з 04 вересня 2006 року

по 12 листопада 2010 року, пеня нарахована за період з 15 жовтня 2013 року по 15 жовтня 2014 року).

41. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого під час розгляду справи станом на 31 серпня 2008 року, відсотки нараховувались з 04 вересня 2006 року по 31 серпня 2008 року, тобто після смерті позичальника.

42. Позивач у позові ставить питання про стягнення кредитної заборгованості зі спадкоємців позичальника та звернення стягнення на предмет застави - автомобіль Lexus GX 470, право власності на який 18 грудня 2009 року зареєстровано за ОСОБА_5 .

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

43. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

44. Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по кредитному договору із спадкоємців позичальника

45. Відповідно до статті 598 ЦК Українизобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

46. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

47. Відповідно до положень статті 1282 ЦК Україниспадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

48. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

49. Спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів, які вчинені позичальникові за життя, лише у межах вартості спадкового майна.

50. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК Українищодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців.

51. Стаття 1281 ЦК Українивизначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог.

52. За правилами частин другої, третьої статті 1281 ЦК Україникредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги.

53. Недотримання визначених статтею 1281 ЦК Українистроків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців позбавляє кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права.

54. У справі, яка переглядається, судами встановлено, що у кредитному договорі від 03 червня 2005 року сторони погодили дату остаточного повернення кредиту - 03 червня 2010 року, останній платіж у розмірі

4 208,34 грн здійснено 04 вересня 2006 року, а позичальник ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

55. Вирішуючи даний спір в частині вимог до спадкоємців, суди попередніх інстанцій виходили з недоведеності цих вимог в силу неподання позивачем обґрунтованого розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на момент відкриття спадщини після смерті позичальника.

56. Разом з тим, правильно встановивши фактичні обставини справи, суди не застосували наведені вище норми матеріального права та не врахували, що звернувшись до суду з даним позовом у липні 2015 року позивач, пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину поза межами строків, встановлених частиною третьою статті 1281 ЦК України(понад один рік з дня настання строку вимоги та після закінчення строку кредитування - 03 червня 2010 року), також цей строк пропущено з моменту останнього платежу 04 вересня 2006 року по кредитному договору, що в силу приписів частини четвертої статті 1281 ЦК України позбавляє позивача права вимоги до спадкоємців, оскільки їх відповідальність за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281, 1282 ЦК України, які ним не дотримані.

57. Саме з цих підстав позов до спадкоємців позичальника не підлягав задоволенню, а не з підстав недоведеності розміру заборгованості по кредитному договору в силу неподання розрахунку станом на момент відкриття спадщини, як помилково вважали суди попередніх інстанцій.

58. Судами не враховано, що визначені статтею 1281 ЦК Українистроки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права.

Щодо вимог про звернення стягнення на заставлене майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором слід зазначити наступне.

59. У справі, яка переглядається, судами встановлено, що право власності на автомобіль Lexus GX 470, який перебуває у заставі та на який позивач просить звернути стягнення, зареєстровано 18 грудня 2009 року за ОСОБА_5

60. Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

61. Установивши, що заявлена позивачем до стягнення сума у розмірі 196 130,44 грн, в рахунок погашення якої останній просить звернути стягнення на заставлене майно, є недоведеною, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог про звернення стягнення на автомобіль Lexus GX 470, який є предметом застави.

62. Разом з тим, такі висновки судів, за правильно встановленими обставинами, є помилковими, з огляду на наступне.

63. Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу» та стаття 572 ЦК України).

64. Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави.

65. Разом із тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

66. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків:

1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження;

2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

67. За змістом статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

68. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

69. Системний аналіз наведених норм та встановлені фактичні обставини у справі, дозволяють дійти висновку, що відповідач ОСОБА_5 є третьою особою у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, вона є добросовісним набувачем, оскільки не знала і не могла знати про наявність договору, укладеного між банком та майновим поручителем.

70. Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході права власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами.

71. Відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

72. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.

73. Надаючи оцінку доводам касаційної скарги заявника щодо наявності підстав для звернення стягнення на предмет застави (транспортний засіб), який на даний час належить ОСОБА_5 , в силу наявності в матеріалах справи витягу з Державного реєстру обтяження рухомого майна про реєстрацію обтяження спірного автомобіля, колегія суддів відхиляє ці доводи, оскільки з матеріалів справи і встановлених судами обставин вбачається, що державна реєстрація обтяження заставного автомобіля проведена 02 лютого 2010 року, а ОСОБА_5 набула у власність спірний автомобіль 18 грудня 2009 року, тобто до державної реєстрації обтяження.

74. У справі, яка переглядається, на час набуття ОСОБА_5 у власність спірного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про його обтяження.

75. Отже, виходячи з конкретних обставин справи обтяжувач набув право вимагати від боржника відшкодування завданих збитків, а не на звернення стягнення на предмет іпотеки.

76. Проте у даній справі такі вимоги не завлено.

77. Колегія суддів не приймає до уваги доводи касаційної скарги позивача, оскільки вони зводяться до необхідності переоцінки доказів, зокрема щодо наявності заборгованості за кредитним договором та її розміру. Аналогічним доводам суди попередніх інстанцій дали належну оцінку і до переоцінки, яких суд касаційної інстанції вдаватись не може.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

78. Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

79. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 412 ЦПК України).

80. Незастосування судами попередніх інстанцій наведених вище норм матеріального права призвело до неправильних висновків у справі щодо підстав відмови у позові.

81. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає за необхідне змінити оскаржувані судові рішення , виклавши мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Щодо судових витрат

82. Відповідно до підпункту в" пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

83. За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись статтями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

2. Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 серпня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 травня

2017 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

3. В іншій частині рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова

від 15 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області

від 03 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська