У Х В А Л А

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 520/6001/15-ц

провадження № 61-47675св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, (третя особа за первісним та зустрічним позовами) - ОСОБА_3 ,

третя особа (за зустрічним позовом) - комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на постанову апеляційного суду Одеської області від 11 жовтня 2018 року у складі колегії суддів: Заїкіна А. П., Погорєлової С. О., Таварткіладзе О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовував тим, що його батько ОСОБА_2 після укладення нового шлюбу з 1999 року не проживає у спірному житловому приміщенні, участі в його утриманні не приймає, має інше постійне місце проживання.

У червні 2015 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов, у якому просив зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкоди у користуванні житловим приміщенням, вселити його до нього, зобов`язати ОСОБА_1 надати йому дублікати ключів від спірної квартири.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 грудня 2015 року, задоволено первісний позов ОСОБА_1 та визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 . У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що ОСОБА_2 змінив місце свого проживання у зв`язку із реєстрацією шлюбу та залишив житлову площу за місцем своєї реєстрації добровільно, з власної ініціативи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08 грудня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судове рішення суду касаційної інстанції мотивовано тим, що суди не з`ясували, чи не втратив ОСОБА_2 інтересу до вказаної квартири та чи наявні безумовні підстави вважати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, виходячи лише з того, що він проживає за іншою адресою зі своєю дружиною у квартирі, яка не належить ні йому, ні його дружині на праві власності; чи несе позивач якісь витрати з утримання спірної квартири за відповідача з огляду на те, що відповідач фактично не проживає у спірній квартирі, не споживає комунальні послуги.

У квітні 2017 року з позовом до суду звернулася ОСОБА_3 , як третя особа із самостійними вимогами щодо предмета спору, в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з 1993 року проживає та зареєстрована у спірній квартирі. Крім неї у квартирі зареєстрований її чоловік - ОСОБА_1 , який проживає у квартирі, та батько її чоловіка - ОСОБА_2 , який з 1998 року в ній не проживає. Добровільно вибув на постійне проживання в іншу квартиру, вивіз усі свої особисті речі.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 13 червня 2018 року первісний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та в задоволені позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 добровільно, з власної ініціативи залишив спірне житлове приміщення та до моменту розгляду справи у суді не намагався повернутись до нього.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 11 жовтня 2018 року рішення Київського районного суду міста Одеси від 13 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 та у задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

Вселено ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 дублікати ключів від квартири АДРЕСА_1 .

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що ОСОБА_2 не втратив інтересу до спірної квартири, тому відсутні безумовні підстави вважати його таким, що втратив право користування нею.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу також подала ОСОБА_3 , яка, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та змінити мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, застосувавши положення статті 107 ЖК Української РСР.

Касаційні скарги аргументована тим, що апеляційний суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом; зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський», ОСОБА_3 , про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні житлом та вселення; третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук