ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

28 лютого 2019 року

м. Харків

справа № 639/6347/18

провадження № 22-ц/818/1022/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С., Бровченка І.О.,

за участю секретаря судового засідання Плахотнікової І.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, Приватне підприємство Консалтингової фірми "ВІГОР", ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,

треті особи - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_22, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_23, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_24, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_25, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_26, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_27, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_28, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_29, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_30

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, Приватного підприємства Консалтингової фірми "ВІГОР", ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, треті особи Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_22, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_23, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_24, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_25, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_26, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_27, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_28, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_29, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_30 про визнання недійсними договору про спільну діяльність, договорів дарування, договорів купівлі-продажу та скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 листопада 2018 року, постановлену суддею Барковою Н.В.,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 вирішено залишити без руху у звязку із несплатою судового збору в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить змінити мотивувальну частину ухвали суду першої інстанції в частині визначення розміру судових витрат, змінивши висновки суду щодо розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання позову, зазначивши правильно суму судового збору, яка відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», а саме 111 358,40 грн.

ОСОБА_7 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції невірно визначений розмір судових витрат за подачу позову, оскільки позовна заява містить не 67 вимог, як визначено судом в оскаржуваній ухвалі, а 158. Отже і судовий збір необхідно визначити із розрахунку усіх вимог немайнового характеру, а саме 111358,40 грн. (158 вимог х 704,80 грн.)

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом про визнання недійсними договору про спільну діяльність, договорів дарування, договорів купівлі-продажу та скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 залишити без руху у звязку із несплатою судового збору в повному обсязі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач звертається до суду з вимогами немайнового характеру, кількість яких самим позивачем визначена як 67 вимог. Відповідно до платіжного доручення позивачем сплачено лише 704, 80 грн., тобто за одну вимогу немайнового характеру. Відтак, судовий збір за вказаним позовом має складати 704,80 ? 67 = 47 221,60 грн. Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 47 221,60 грн.

Судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції щодо розміру судового збору, який повинен бути сплачений позивачем виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позову немайнового характеру судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на 2018 рік складає 704, 80 грн.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідач ОСОБА_7 віважає, що суд невірно визначив кількість позовних вимог, з яких необхідно сплатити судовий збір, наполягає на тому, що вимоги про скасування реєстрації права власності є самостійними та за них окремо належить сплачувати судовий збір.

Відповідно до в п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справа» №10 від17.10.2014 року подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті. У разі об'єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених згідно із статтею 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" за подання позову немайнового характеру. У разі якщо судовий збір підлягає сплаті в мінімальному розмірі, а один із кількох позивачів звільнений від сплати судового збору, інший позивач (позивачі) зобов'язаний сплатити суму судового збору в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року У справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору. У справах про застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину судовий збір сплачується залежно від вартості відшукуваного майна, щодо якого заявляються вимоги. У справах про визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків недійсності судовий збір сплачується відповідно до пункту 10 частини першої статті 80 ЦПК (1618-15) за загальною сумою всіх вимог.

З матеріалів справи вбачається, що разом із вимогами про визнання недійсними договорів, позивачем порушено питання про скасування державної реєстрації прав власності, вчиненої за кожним із цих правочинів.

Між тим, системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що суд зобовязаний дослідити суть заявлених позовних вимог, а не лише врахувати їх кількість.

Колегія суддів вважає, що з огляду на зміст позовних вимог ОСОБА_1, прохання про скасування державної реєстрації за кожним із оспорюваних правочинів неможна вважати окремою самостійною позовною вимогою, оскільки позивач не порушує питання про покладення на відповідачів обов*язку про скасування державної реєстрації, не оскаржує правомірність такої реєстрації самої по собі.

У разі визнання недійсним договору питання про скасування державної реєстрації, вчиненої на підставі такого правочину, вирішується в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 26, п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», навіть за відсутності окремого зазначення про це у резолютивній частині судового рішення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про внесення змін до запису Державного реєстру прав, про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна відповідний запис скасовується.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, розмір судового збору судом першої інстанції визначений із урахуванням суті, змісту та розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 1 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді С.С. Кругова

ОСОБА_31