справа № 208/2004/19
№ провадження 2/208/2254/19
РІШЕННЯ

Іменем України

21 серпня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., при секретарі Пентраковській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам?янської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

У своєму позові позивач просить суд надати їй дозвіл, на виїзд доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у країни Євросоюзу, Шенгенська зона, країни Прибалтики, Болгарія, Білорусія, Турція, Туніс, Азейбарджан, Країни Азії, Єгипту, Великобританія (Англія) на відпочинок без дозволу (без згоди) та супроводу батька ОСОБА_2 до повноліття дитини.

В обґрунтуванні позову позивач зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але 08 квітня 2008 року шлюб було розірвано. Від шлюбу у них народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час дитина проживає разом з нею. Протягом декількох років вона вивозила дитину на відпочинок за кордон, але кожний раз відповідач затримував оформлення документів.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 . не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилалась на обставини зазначені в позові.

В судове засідання відповідача ОСОБА_2 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає.

В судове засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам?янської міської ради не з`явився, причини не явки не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою суду 23 квітня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Згідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 знаходилась в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , але шлюб 08 квітня 2008 року (а.с.10).

Згідно до свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.9).

У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до п.3 ч.3ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

За змістом ст.ст. 154, 155 СК України батьки мають право на самозахист дитини, а здійснення ними своїх батьківських прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини.

Згідно з п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 року № 724), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. У відповідності з вимогами п. 4 зазначених Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Відповідно до принципів 2 та 4, викладених в Декларації прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, Дитина має користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальні догляд і охорона мають бути забезпечені дитині та її матері, зокрема належний допологовий і післяпологовий догляд. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Враховуючи наведене, оцінивши наявні у справі докази, а також визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 150, 154, 155, 157 СК України, ст.313 ЦК України, ст. ст. 7, 19, 258, 259, 261, 264, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей м. Дніпро про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, задовольнити.

Надати ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дозвіл, на виїзд доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у країни Євросоюзу, Шенгенська зона, країни Прибалтики, Болгарія, Білорусія, Турція, Туніс, Азейбарджан, Країни Азії, Єгипту, Великобританія (Англія) на відпочинок без дозволу (без згоди) та супроводу батька ОСОБА_2 до повноліття дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Похваліта С. М.