Постанова

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 490/6534/15-ц

провадження № 61-20933св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідачі: публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», ОСОБА_3,

треті особи: ОСОБА_4, Моторне (транспортне) страхове бюро України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 рішення Ленінського районного суду

м. Миколаєва від 01 липня 2016 року у складі судді Наумкіній І. М. та на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 26 серпня 2016 року

ускладі колегії суддів: Темнікової В. І., Данилової О. О., Маляренко І. Б.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (далі - ТОВ «СК «Країна»), ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), про відшкодування шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 18 листопада 2014 року у м. Миколаєві на просп. Миру біля перехрестя з вул. Театральною навпроти магазину «П'ятий океан» сталася ДТП за участю автомобілю ЗАЗ «Forza», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 і автомобіля «Ssang Yong» моделі «Kyron», реєстраційний номер НОМЕР_2, під його керуванням, і в результаті цієї ДТП у його автомобілі було пошкоджено лівий кут заднього бампера, та йому було завдано матеріальну шкоду у розмірі 6 455,00 грн.

З місця події ним було повідомлено ПАТ «СК «Країна» про ДТП, якою було повідомлено про відсутність аварійного комісара на виїзд, та запропоновано надати документи в офіс компанії разом з повідомленням про ДТП.

Зазначав, що на місці ДТП європротокол складено не було, за відсутності необхідних документів.

Посилався на те, що він є інвалідом війни ІІІ групи, а тому звільнений від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ.

20 листопада 2014 року в офісі представництва ПАТ «СК «Країна» було складено заяву № 4821 про ДТП, оглянуто транспортний засіб, надані документи на авто та посвідчення про пільги (інвалід війни ІІІ групи), а також надано рахунок на суму 6 455,00 грн щодо заміни пошкодженого бампера, який видано на станції технічного обслуговування за погодженням з ПАТ «СК «Країна». В подальшому, йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у розмірі 6 455,00 грн з посиланням на відсутність страхового випадку.

Крім того, зазначав, що він звертався до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, але також отримав відмову.

Також посилався на те, що власникомавтомобіля ЗАЗ «Forza», реєстраційний номер НОМЕР_1, є ОСОБА_3, що через відсутність у ОСОБА_6 будь-яких документів на авто на місці ДТП, складання європротокола за телефоном було узгоджено з

ОСОБА_3 пізніше.

З урахуванням зазначеного та уточнених позовних вимог, ОСОБА_2 просив суд стягнути солідарно на його користь з ПАТ «СК «Країна» та ОСОБА_3 матеріальні збитки в сумі 10 616,90 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 липня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 не було надано суду достатніх та допустимих доказів, які дали б можливість встановити причини та обставини ДТП, а також особу, з вини якої сталося ДТП, і, як наслідок, у завданні шкоди, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 також задоволенню не підлягають, оскільки підставою для відшкодування шкоди володільця джерела підвищеної небезпеки є причинний зв'язок заподіяної шкоди із протиправною поведінкою відповідача, чого в цьому випадку судом не встановлено.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 26 серпня

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 липня 2016 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що страховиком було встановлено відсутність документів, які підтверджують, що заподіяна автомобілю ОСОБА_2 шкода, була заподіяна саме внаслідок ДТП, яка відбулася 18 листопада 2014 року, що винним в скоєнні ДТП є водій саме застраховано у них транспортного засобу. Невиконання позивачем, як особою, яка вважала, що має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності володільців наземного транспорту», призвело до неможливості страховика встановити причини та обставини настання ДТП, а повідомлення страховика по телефону гарячої лінії про настання ДТП за участю застрахованого транспортного засобу, не звільняє учасників ДТП від обов'язку надання страховій компанії письмових доказів на підтвердження цього повідомлення. Оскільки, учасниками ДТП не було надано ПАТ «СК «Країна» належних доказів про те, що ДТП відбулося, що винним в скоєнні ДТП є водій саме забезпеченого транспортного засобу, що технічні пошкодження автомобіля позивача отримані саме під час цього ДТП. Суд вважав, що наявність технічних пошкоджень автомобіля позивача, яка була зафіксована працівником страхової компанії, не підтверджує обставин, в результаті яких вони були отримані, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «СК «Країна».

Крім того вважав, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог заявлених до ОСОБА_3, через недоведеність причинного зв'язку між заподіяною шкодою позивачу та протиправною поведінкою ОСОБА_3

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції або апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 травня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну № 490/6534/15-ц з Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 листопада 2017 року справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «СК «Країна», ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, МТСБУ, про відшкодування шкоди призначено до розгляду.

У пункті 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

05 травня 2018 року справа надійшла з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що у винуватця ДТП ОСОБА_4 були відсутні будь-які документи на авто, окрім талону страхового полісу:

АС 9322966 на склі авто, тому на місці ДТП європротокол складено не було, а було погоджено складання такого документа з власником автомобіля

ЗАЗ «Forza», реєстраційний номер НОМЕР_1, за телефоном.

Вважав, що він виконав всі залежні від нього та передбачені законом обов'язки, а ПАТ «СК «Країна» протягом 13 місяців не виконала свої обов'язки, передбачені законом.

Зазначав, що саме з місця події 18 листопада 2014 року було повідомлено сторонами про ДТП ПАТ «СК «Країна», та зафіксовано звернення

№ 3622, аварійного комісара ПАТ «СК «Країна» - не надала, було запропоновано надати документи в офіс компанії разом з повідомленням про ДТП, у зв'язку з тим, що у винуватця ДТП ОСОБА_6 - були відсутні будь-які документи на транспортний засіб на місці скоєння ДТП.

В офісі представництва 20 листопада 2014 року ПАТ «СК «Країна» було складено заяву № 4821 про ДТП, оглянуто транспортний засіб, надані документи на авто та посвідченняпро пільги, та надано рахунок на суму 6 455,00 грн щодо заміни пошкодженого бампера.

29 травня 15 року ним було отримано лист від 28 травня 2015 року, за яким керівник департаменту МТСБУ повідомив його про розгляд заяви по справі

№ 26085 інваліда війни - ОСОБА_2, щодо отримання відшкодування шкоди з Фонду захисту потерпілих, а саме у виплаті страхового відшкодування у розмірі - 6 455 грн, у зв'язку з відмовою страховою компанією в проведенні вказаної виплати - запропоновано розглянути спір у судовому порядку у відповідності до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Тому вважав, що ПАТ «СК «Країна», та власник автомобіля - ЗАЗ «Forza», реєстраційний номер НОМЕР_4, ОСОБА_3 та МТСБУ усунулися від виконання своїх обов'язків, чим порушили вимоги статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо відшкодування шкоди, заподіяної третій особі.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що згідно полісу АС 9322966, строк дії якого з 19 квітня 2014 року по 18 квітня 2015 року, ПАТ СК «Країна» було застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля ЗАЗ моделі «Forza», реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3 з лімітами відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров'ю - 100 000,00 грн, майну - 50 000,00 грн, франшиза - 500,00 грн.

ОСОБА_2 у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить автомобіль «Ssang Yong» моделі «Kyron», реєстраційний номер НОМЕР_3.

18 листопада 2014 року у м. Миколаєві на просп. Миру біля перехрестя з

вул. Театральною навпроти магазину «П'ятий океан» сталася ДТП за участю автомобілю ЗАЗ «Forza», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 і автомобіля «Ssang Yong» моделі «Kyron», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

В результаті ДТП у автомобіля «Ssang Yong» пошкоджений лівий кут заднього бампера, а у автомобіля ЗАЗ «Forza» пошкоджений правий кут переднього бампера.

Працівники державної автомобільної інспекції на місце пригоди не викликалися, ОСОБА_2 або ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП за вказаних обставин не притягувалися.

ОСОБА_2 на час ДТП полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу не мав.

20 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернулася до ПАТ «СК «Країна» із повідомленням про ДТП (а.с. 79).

Того ж дня з повідомлення про ДТП до ПАТ «СК «Країна» звернувся ОСОБА_2 як потерпіла особа та зазначив, що ДТП оформлено з допомогою «європротоколу» (а.с. 82).

20 листопада 2014 року представником ПАТ СК «Країна» проведений огляд автомобіля «Ssang Yong», яким встановлений факт пошкодження заднього бампера (а.с. 85).

21 листопада 2014 р. ОСОБА_2 отримав рахунок ТОВ «Богдан - Авто Миколаїв» на проведення ремонтних робіт стосовно належного йому автомобіля на суму 6 455,02 грн (а.с. 8).

Листом від 17 грудня 2014 р. ПАТ СК «Країна» звернулося до

ОСОБА_2 з проханням надати повідомлення про ДТП (європротокол) і копію поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на його автомобіль.

Листом від 23 лютого 2015 року ПАТ СК «Країна» було відмовлено ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з тим, що

не було надано документів, які підтверджують те, що шкоду було заподіяно внаслідок указаної ДТП, а тому цей випадок не можна кваліфікувати як страховий випадок (а.с. 90).

У березні 2015 року ОСОБА_2 звертався до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП, але отримав відмову

з тих підстав, що цей випадок не відноситься до підстави відшкодування за рахунок МТСБУ страхового відшкодування потерпілому.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Пунктом 33.1 статті 33 цього Закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з пункту 33.2 статті 33 вказаного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складання зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи МВС України про її настання.

За приписами пункту 37.1.3 статті 37 цього Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Разом з тим, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 працівників підрозділів МВС України про ДТП не поінформували, спільного повідомлення про ДТП страховику не подавали.

ОСОБА_2 як учасник бойових дій звільнявся від обов'язкового страхування цивільної відповідальності.

Відшкодування збитків від ДТП, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному зазначеним вище Законом.

Відповідно до змісту пункту 33.2 вказаного Закону ОСОБА_2 не міг скористатися можливістю складання спільного повідомлення про ДТП (європротоколу), оскільки автомобіль, яким він керував, не вважався забезпеченим.

У такому випадку, ДТП мала бути оформлена уповноваженими на те працівниками ДАІ МВС України.

Отже, суди відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, дійшли правильного висновку про те, що невиконання позивачем та ОСОБА_4 покладених на них Правилами дорожнього руху обов'язків призвело до неможливості страховика встановити причини та обставини настання ДТП, винну особу в скоєнні ДТП і як наслідок до неможливості встановлення того, що механічні пошкодження автомобіль позивача отримав саме в результаті указаного позивачем ДТП.

Крім того, судами правильно зазначено про те, що позовні вимоги до ОСОБА_3 не підлягають задоволенню у зв'язку з їх необґрунтованістю через недоведеність причинного зв'язку між заподіяною позивачу шкодою та протиправною поведінкою ОСОБА_3

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції, при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують, на законність судових рішень не впливають. При вирішенні вказаної справи судом апеляційної інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Відповідно до частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 26 серпня 2016 року без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В.Синельников

С. Ф. Хопта

Ю.В. Черняк