Провадження №2/200/1996/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом. В позові посилається на те, що 26.03.2018 року між сторонами було укладено договір позики №-000255, за умовами якого відповідач отримав кошти у сумі 3000 грн. Після спливу строку повернення позики, відповідач кошти не повернув, проценти за користування позикою не сплатив, у звязку з чим, має заборгованість в розмірі 23 410,50 грн.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження.

Відповідачеві було запропоновано надати відзив на позов, але від нього відзиву на позов не надано. Заяв чи клопотань від нього до суду не надходило.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 23.03.2018 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено договір №-000255 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в електронному вигляді (далі за текстом-Договір), згідно якого відповідач отримав споживчий кредит в розмірі 3 000 грн 00 коп. зі сплатою відсотків в розмірі 2% за кожен день строком на 31 день до 26.04.2018 року 23:00 год.

Відповідно до п.2.1 договору Позикодавець (Товариство) на умовах цього договору надає Позичальнику (Клієнту) кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а Позичальник зобовязується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором.

Відповідно до умов Договору, сума процентів за користування позикою становить 1510,50 за 31 день.

Згідно Договору проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить (730 процентів річних). Тип процентної ставки фіксована.

Згідно п.5.3, п.5.4 Договору. Дата надання позики 04.04.2018, дата повернення позики не пізніше 23:00 26.04.2018 включно.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст.11Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно повязані з нею.

Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно частини першої цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 даного Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі субєкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися субєктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом звязку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 140676, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін».

Відповідно до ч.1ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ізст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У порушення умов Договору відповідач свої зобовязання за Договором належним чином не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення.

Станом на 30.08.2018 року заборгованість відповідача за Договором склала 23 410 грн 50 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 3000 грн 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 9 070 грн 50 коп., заборгованість за пенею 11 340 грн 00 коп.

Відповідно до п. 10.4.1 Договору, позикодавець має право вимагати від позичальника своєчасного повернення позики та оплати суми процентів за користування позикою, а також оплати неустойки.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №-000255 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 26.03.2018 року у розмірі 23 410 грн 50 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 3000 грн 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 9 070 грн 50 коп., заборгованість за пенею 11 340 грн 00 коп.

На підставіч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп., сплачений останнім при подачі позову.

Що вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат за юридичні послуги в сумі 1500 грн. 00 коп., суд приходить до наступного висновку.

Згідност.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 137 ЦК України(витрати на професійну правничу допомогу),витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони,крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження понесених витрат за юридичні послуги позивачем надано: копію договору про надання юридичних послуг № 01/08-1 від 01.08.2018 року, укладеного між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ»; акт приймання-передачі наданих послуг № 117 від 29.08.2018 року по Договору про надання юридичних послуг №01/08-1 від 01.08.2018 року; виписку є ЄДРПОУ фізичної-особи підприємця ОСОБА_2; платіжне доручення № 683 від 04.09.2018 року щодо сплати позивачем 1500 грн. 00 грн. за юридичні послуги за договором №01/08-1 від 01.08.2018 року щодо боржника ОСОБА_1 кредитний договір №-000255.

Враховуючи, що правову допомогу позивачу було надано фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, яка не є адвокатом, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для віднесення витрат за юридичні послуги надані фізичною особою-підприємцем до судових витрат на професійну правничу допомогу. Витрати на юридичні послуги, які просить стягнути позивач з відповідача, не належать до переліку витрат, повязаних з розглядом справи, які зазначені в ч.3 ст.133 ЦПК України, і не підлягають розподілу. Тому, у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат за юридичні послуги в сумі 1500 грн. 00 коп. задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 284, 354, п.п.15. 5п. 15ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст.525, 526, 527, 530, 549, 550, 610-612, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 10-К,) заборгованість за Договором №-000255 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 26.03.2018 року у розмірі 23 410 грн 50 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 3000 грн 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 9 070 грн 50 коп., заборгованість за пенею 11 340 грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 1762 грн 00 коп., а всього 25 172 грн 50 коп.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва