Справа № 344/1567/19
Провадження № 4-с/344/74/19
У Х В А Л А

28 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

з участю секретаря Прокопів С.Р.,

заявника ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2,

представника Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Івано-Франківський міський відділ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області,ОСОБА_4 про скасування постанови державного виконавця від 11 січня 2019 року про закінчення виконавчого провадження щодо виконавчого листа №0907/2-3022/2011, виданого 16.08.2012 року Івано-Франківським міським судом, -

встановив:

в скарзі вказано, що 11/01/2019 головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області закінчено виконавче провадження за виконавчим листом Івано-Франківського міського суду №0907/2-3022/2011 в справі за позовом скаржника до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0006 га.

В судовому засіданні скаржник надав перед судом пояснення про те, що він просить про виконання судового рішення.

В судовому засіданні адвокат скаржника надала перед судом пояснення про те, що положенням ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено необхідність виконання ухваленого судового рішення; звернення державного виконавця в поліцію зареєстровано в журналі звернень, а не внесено до ЄРДР, органом поліції не вчинено дій за зверненням державного виконавця.

В судовому засіданні головний державний виконавець надала перед судом пояснення про те, що судове рішення, за яким відкрито виконавче провадження носить зобов'язальний характер боржника, а тому передбачає накладення на боржника зобов'язання здійснити дії щодо його виконання; у разі не здійснення боржником дій, що передбачені в судовому рішенні законом передбачено накладення на боржника штрафу, у разі повторного не виконання боржником рішення на боржника накладається штраф у подвійному розмірі та здійснюється звернення державного виконавця до правоохоронного органу.

Судом встановлено наступні обставини.

11/01/2019 головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області закінчено виконавче провадження за виконавчим листом Івано-Франківського міського суду №0907/2-3022/2011 в справі за позовом скаржника до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0006 га.

Відповідно до копій фототаблиць, копії плану будинку та пояснень, наданих скаржником боржник не виконала судове рішення про її зобов'язання здійснити відповідні дії.

У повідомленні Івано-Франківського відділу поліції від 25/02/2017 року зареєстровано в ЄРДР повідомлення скаржника від 24/05/2017.

Відповідно до витягу з ЄРДР № 0004882 здійснюється досудове розслідування за повідомленням скаржника про не виконання службовими особами ДВС рішення суду.

01/02/2012 ухвалено рішення Івано-Франківського міського суду, яким зобов'язано ОСОБА_4 звільнити 0,0006 га зайнятих побудовою та піддашшям.

24/05/2012 ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області рішення від 01/02/2012 залишено без змін.

09/11/2018 постановлено ухвалу Івано-Франківського міського суду, якою відмовлено державному виконавцеві в її заяві про роз'яснення виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 01/02/2012.

28/08/2018 скаржник звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на дії державного виконавця.

28/08/2018 скаржник звернувся до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області із заявою про надання інформації про стан виконання судових рішень.

11/09/2018 Міністерство юстиції України надіслало до Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області звернення скаржника від 28/08/2018.

Відповідно до наданих державним виконавцем копій фототаблиць боржник не виконала покладених на неї зобов'язань.

01/02/2012 року видано виконавчий лист Івано-Франківського міського суду, яким зобов'язано ОСОБА_4 звільнити 0,0006 га зайнятих побудовою та піддашшям.

31/10/2018 ухвалено постанову державного виконавця, якою накладено штраф на ОСОБА_4 за не виконання судового рішення про її зобов'язання.

06/12/2018 ухвалено постанову державного виконавця, якою накладено штраф на ОСОБА_4 за не виконання судового рішення про її зобов'язання.

06/12/2018 ухвалено постанову державного виконавця, якою стягнуто виконавчий збір з боржника.

06/12/2018 ухвалено постанову державного виконавця, якою стягнуто витрати виконавчого провадження з боржника.

10/01/2019 начальником Івано-Франківського МВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області складено подання (повідомлення) про притягнення боржника ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

16/01/2019 територіальне управління Національної поліції України на повідомлення від 10/01/2019 надало відповідь про те, що повідомлення зареєстровано в Журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ГУПН в Івано-Франківській області 15/01/2019 за №121 та направлено для розгляду у відділ поліції.

11/01/2019 головним державним виконавцем ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №0907/2-3022/2011 від 16/08/2012.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із загальних засад правосуддя є обов`язковість виконання судових рішень.

В ст. 18 ЦПК України вказано, що судове рішення є обов'язковим до виконання.

В ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що виконавче провадження здійснюється за обовязковості виконання рішень.

Отже судове рішення є обов'язковим до виконання.

В ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і спрямоване саме на забезпечення повного та належного виконання судового рішення.

Таким чином державним виконавцем повинно бути вчинено дії, наслідком яких є забезпечення повного та своєчасного виконання судового рішення.

На даний час судове рішення про зобов'язання ОСОБА_4 звільнити належну скаржникові земельну ділянку не виконано.

Так, в ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Серед іншого виконавець зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

У свою чергу в ст. 435 ЦПК України вказано, що за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), суд може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення.

В п. 3 ст. 435 ЦПК України вказано, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до п. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Державному виконавцеві належить вжити усі можливі наявні заходи задля забезпечення примусового виконання судового рішення.

Отже суду не надано доказу того, що державний виконавець звернувся із заявою про зміну способу виконання рішення на такий спосіб, що забезпечить досягнення правового результату, про який вказано у відповідному судовому рішенні.

Суд не надано доказу того, що державним виконавцем отримано відмову або категоричне заперечення скаржника щодо звернення до суду із заявою про зміну способу виконання судового рішення, що державним виконавцем роз'яснено скаржникові їх спільне право звернутися до суду із заявою про зміну способу виконання судового рішення.

Хоча правові наслідки за неможливість виконання судового рішення законом покладено безпосередньо на скаржника, оскільки саме ним особисто і безпосередньо обрано відповідний спосіб захисту його права, спір за його участі розглянуто та вирішено судом на основі предмету, який обрано скаржником самостійно, однак до обов'язків державного виконавця законом віднесено роз?яснення боржникові його прав, порядку виконання судового рішення та можливість звернення до суду із заявою про зміну способу виконання.

Суду не надано доказу того, що скаржник та державний виконавець звернулись до суду із заявою про зміну способу виконання судового рішення і в задоволенні відповідної заяви було відмовлено.

Крім цього зміст судового рішення в цій справі не свідчить про те, що в резолютивній частині встановлено єдиний можливий спосіб його виконання, що виключає можливість звернення до суду із заявою про зміну способу виконання на такий, що забезпечить припинення порушення прав скаржника і поновлення його прав.

Так в змісті судового рішення вказано, що метою його ухвалення є поновлення права скаржника на його земельну ділянку.

Крім цього відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

В судовому засіданні представник скаржника надала перед судом пояснення про те, що таких дій щодо боржника не було вчинено.

Доказів на спростування відповідних пояснень державний виконавець суду не надала.

Доказу відмови судом в клопотанні про тимчасове обмеження боржника у відповідному праві суду не надано.

Таким чином ухвалення державним виконавцем постанов про накладення штрафу на боржника не є єдиним засобом виконання відповідного судового рішення, а тому перед судом не доведено правових підстав для закінчення виконавчого провадження.

Також важливо зазначити, що в розділі VIII Закону України «Про виконавче провадження» передбачено особливості виконання судових рішень немайнового характеру, в змісті якої не вказано на належність до такого виду рішень судового рішення про зобов'язання боржника звільнити земельну ділянку, зайняту незаконним будівництвом.

Відповідно до зазначеного, суд -

постановив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця від 11 січня 2019 року про закінчення виконавчого провадження щодо виконавчого листа №0907/2-3022/2011, виданого 16.08.2012 року Івано-Франківським міським судом.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.О. Бородовський