Справа № 654/3166/18
Провадження №2/654/209/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді Данилевського М.А.

за участю секретаря Друговин В.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (знаходиться: вуд.Грушевського, 1Д, м.Київ) до ОСОБА_1 (зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

05.09.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 11.01.2008 року позивач та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № б/н, відповідач отримав кредит в розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проігнорує іншу сторону про припинення Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Позивач АТ КБ « Приват Банк» свої зобовязання за кредитним Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 03.07.2018 року має заборгованість за кредитним договором - 13535,38 грн. У звязку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.01.2008 року у розмірі 13535,38грн. року та судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, але подав до суду належним чином оформлену заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю та наполягав на їх задоволені. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що вона не має змоги сплачувати кредит, просила зменшити пеню.

Вивчивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного.

Під час судового розгляду встановлено, що 11.01.2008 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, згідно якої відповідач отримала кредит у розмірі 4000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

З правилами користування кредитною карткою відповідач була ознайомлена та підтвердила свою згоду на неї, про що свідчить її підпис на заяві.

Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проігнорує іншу сторону про припинення Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позивальник зобовязаний погасити заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі не виконання зобовязань за кредитним договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 ,00 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до розрахунку наданого позивачем відповідач порушив умови договору, не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 13535,38 грн., яка складається з:

2611,13 грн. - тіло кредиту;

1506,70 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом;

8296,82 грн. - нараховано пені;

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

620,73 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Таким чином, виходячи з викладеного між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок по сплаті кредиту залишається не виконаний до цього часу, вимоги позивача щодо погашення заборгованості за кредитним договором відповідач не здійснив, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 549, ч. 1 ст. 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспівмірність із розміром основного зобов'язання.

Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України є обов'язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 4 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Таким чином, суд може з власної ініціативи застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України до вимог про стягнення пені, за умови, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір збитків.

Отже, встановивши, що визначений позивачем розмір пені перевищує основний розмір боргу, тому є наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 551 ЦК України, для зменшення розміру пені, що підлягає стягненню на користь банку.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором нарахована пеня за період з 01.11.2016 по 03.07.2018 рік в сумі 8296,82 грн. Станом на 01.01.2016 заборгованість нарахована пеня в розмірі 8296,82грн., яка значно перевищує суму тіла кредиту, отже оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про можливість зменшення пені та стягненню підлягає пеня в розмірі 2611,13грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення на користь позивача штрафів за несвоєчасне виконання боржником своїх договірних зобов'язань в порядку п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, то суд вважає, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення зобовязання за договором у розмірі 500,00грн (фіксована частина) та 620,73грн (процентна складова), задоволенню не підлягають.

На підставі ст.141 ЦПК України на користь ПАТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 229, 258, 263-265, 280 ЦПК України, ст. ст. 526,1049-1052, 1054 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (іпн. НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства КБ "Приват Банк» 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д, МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570, р.р. 3111 заборгованість по кредитному договору № б/н від 11.01.2008 р. в розмірі 6728,96 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1762,00 грн., а всього: 8490,96 (вісім тисяч чотириста девяносто) грн. 89 грн.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду або через Голопристанський районний суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05.03.2019.

Суддя М. А. Данилевський