Справа № 168/667/19
Провадження № 2-о/168/34/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Назарука О.В.,

секретар с/з - Таксюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт належності йому архівних довідок, виданих Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району, Старовижівським професійним ліцеєм.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в отриманих документах його «ім`я» та «по батькові» зазначено як - «ОСОБА_1» « ОСОБА_1 » (російською мовою), що суперечить даним, зазначеним у паспорті, де його «ім`я» та «по батькові» зазначено « ОСОБА_1 » « ОСОБА_1 » (українською мовою). Через цю розбіжність Старовижівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Пенсійний фонд) йому відмовлено у прийнятті документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заявник у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що подану до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримує, просить її задовольнити та розглядати справу за його відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду письмове пояснення, в якому вказав, що управління не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 , просить розглядати справу без його участі.

Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно з статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 4, 5, 6 постанови Ради Міністрів СРСР від 6 вересня 1973 року № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців», яка набрала чинності 01 січня 1975 року (була чинною на момент влаштування заявника на роботу вперше), робітники і службовці, які влаштовуються на роботу, зобов`язані надати адміністрації підприємства, установи, організації трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Прийом на роботу без трудової книжки не допускається. Особи, які приймаються на роботу в якості робітника або службовця вперше, зобов`язані подати адміністрації довідку про нього занятті, видану за місцем проживання відповідною житлово-комунальним органом, сільським чи селищним Радою депутатів трудящих, вуличним комітетом (довідка, видана вуличним комітетом, повинна бути завірена райвиконкомом), а звільнені з лав Збройних Сил СРСР зобов`язані пред`явити адміністрації військовий квиток. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Записи про найменування роботи або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників відповідно до найменувань професій, зазначених в Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; нагородження та заохочення за успіхи в роботі, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Питання щодо трудових книжок в Україні регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 "Про трудові книжки працівників" та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, відповідно до яких, при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Без трудової книжки приймаються на роботу тільки ті особи, які працевлаштовуються вперше. Трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Отже, зі змісту зазначених нормативно-правових актів (які діяли у різні періоди роботи заявника) можна зробити однозначний висновок про те, що на одну особу заводиться (заводилась) одна трудова книжка, у яку вносяться (вносились) відомості про всю трудову діяльність особи.

В судовому засіданні з паспорта (серія НОМЕР_1 ), картки фізичної особи - платника податків, свідоцтва про народження (серія НОМЕР_2 ), свідоцтва про укладення шлюбу (серія НОМЕР_3 ), свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування встановлено, що заявник іменується « ОСОБА_1 », народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААБ № 186617, 22 травня 2019 року заявнику встановлено третю групу інвалідності внаслідок загального захворювання.

ОСОБА_1 , зібрав необхідні документи та подав їх до Старовижівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для оформлення пенсії по інвалідності.

Однак, отримав відмову у прийнятті документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що «ім`я» та «по батькові» у представлених довідках:

- довідці № К-228/01.31 від 07 червня 2019 року, виданій Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району;

- довідці № К-230/01.31 від 10 червня 2019 року, виданій Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району;

- довідці № К-229/01.31 від 10 червня 2019 року, виданій Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району;

- довідці № К-217/01.31 від 30 травня 2019 року, виданій Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району;

- довідці № 164 від 20 червня 2019 року, виданій Старовижівським професійним ліцеєм про навчання

вказані дані, що не співпадають з даними у паспорті НОМЕР_1 , виданому 29 грудня 1997 року Старовижівським РВ УМВС України у Волинській області - « ОСОБА_1 » (українською мовою), « ОСОБА_1 » (російською мовою).

Те, що архівні довідки № К-217/01.31 від 30 травня 2019 року, № К-228/01.31 від 07 червня 2019 року, № К-229/01.31 та К-230/01.31 від 10 червня 2019 року, видані Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району, належать ОСОБА_1 , підтверджується відповідними записами в трудовій книжці, серії НОМЕР_4 де згідно запису № 1 від 23 червня 1977 року. «Принят на работу дреноукладчиком», згідно запису № 2 від 15 листопада 1977 року «Уволен с работы по собственному желанию», згідно запису № 3 від 03 квітня 1978 року «Принят на работу дреноукладчиком», згідно запису № 4 від 29 червня 1978 року «Уволен с работы по собственному желанию». Згідно запису № 5 від 21 грудня 1978 року «Принят на работу пресовщиком по 3 разряду», згідно запису № 7 від 02 липня 1979 року «Уволен с работы в связи с уходом в ряды Советской Армии ». Згідно запису № 9 від 19 серпня 1982 року «Принят на работу приготовителем глиняных масс третьего розряда», згідно запису № 10 від 13 серпня 1984 року «Уволен с работы по ст. 38 КЗоТ УССР (по собственному желанию), згідно запису № 11 від 11 січня 1985 року «Принят на работу съемщиком-укладчиком дренажных труб 4 розряда», згідно запису № 14 від 27 липня 2001 року «Звільнений з роботи по ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням). Згідно запису № 20 від 13 липня 2002 року «Прийнятий на роботу знімальником - укладальником цегли 4-го розряду», згідно запису № 22 від 02 жовтня 2002 року «Звільнений з роботи по п. 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін)», згідно запису № 25 від 06 травня 2003 року «Прийнятий на роботу приготовлювачем глиняних мас», згідно запису № 26 від 15 грудня 2003 року «Звільнений з роботи по п. 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін)».

Вищезазначене підтверджується також наказами по Кримнівському ПМК-197, Старовижівському льонозаводі та Дубечненському керамічному заводі.

Аналіз змісту вказаних документів дає підстави для висновку, що зазначені в довідках місце та періоди роботи ОСОБА_1 повністю співпадають із відомостями, вказаними у трудовій книжці заявника, що, своєю чергою, свідчить про належність цих документів одній і тій же особі.

Те, що довідка № 164 від 20 червня 2019 року, видана Старовижівським професійним ліцеєм про навчання, належить ОСОБА_1 , підтверджується наказом № 72-к від 24 серпня 1981 року по Старовижівському сільському середньому професійно-технічному училищі № 6.

З врахуванням викладеного, оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає доведеним, що вищезазначені архівні довідки та про навчання, видані на ім`я « ОСОБА_1 », належать заявнику ОСОБА_1 .

Встановлення факту належності вказаних документів необхідне заявнику для оформлення пенсії по інвалідності, а враховуючи, що заявник не має іншої можливості, аніж в судовому порядку встановити факт, що має юридичне значення, за викладених обставин заяву слід задовольнити.

Керуючись статтями 5, 12, 13, 81, 258, 289, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , довідок, а саме:

- архівної довідки К-228/01.31 від 07 червня 2019 року, виданої Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району;

- архівної довідки К-230/01.31 від 10 червня 2019 року, виданої Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району;

- архівної довідки № К-229/01.31 від 10 червня 2019 року, виданої Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району;

- архівної довідки № К-217/01.31 від 30 травня 2019 року, виданої Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району;

- довідки № 164 від 20 червня 2019 року, виданої Старовижівським професійним ліцеєм про навчання.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Назарук