Справа №: 398/3424/19
провадження №:4-с/398/23/19
УХВАЛА

про залишення без руху

"27" вересня 2019 р. , суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Ніколаєв М.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника начальника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Маркової О.В. від 17.09.2019 року про відкриття ВП № 60079432 «про стягнення виконавчого збору»,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову заступника начальника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Маркової О.В. від 17.09.2019 року про відкриття ВП № 60079432 «про стягнення виконавчого збору», у якій просить визнати, що постановою заступника начальника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 17.09.2019 року було порушено право скаржника на добровільне виконання судового рішення, а також визнати постанову заступника начальника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області неправомірною, зобов`язавши ОСОБА_2 усунення порушення прав скаржника.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішення.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 9 ст.10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вказана скарга підлягає залишенню без руху, як така, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки скаржнику слід у повному обсязі зазначити коло осіб, які беруть участь у розгляді скарги, а саме зазначити іншу сторону виконавчого провадження, так як винесення рішення по справі може вплинути на права та обов`язки зазначеного учасника справи.

Також скарга підлягає залишенню без руху, оскільки відповідно до вимог п.4 п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України слід конкретно викласти зміст заявлених вимог та обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Скарга підлягає залишенню без руху, оскільки відповідно до вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вона повинна містити підтвердження про те, що заявником не подано іншої скарги (скарг) до цих же осіб, які вказані у скарзі, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Частиною 5 статті 95 ЦПК України встановлено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вимог вказаного процесуального законодавства, приєднані до скарги копії письмових доказів не містять підпису та дати засвідчення.

Таким чином, в порушення вимог ст. 177 ЦПК України, до скарги долучені не засвідчені належним чином копії письмових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії усіх документів , що додаються до неї , відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Всупереч вказаній вище нормі, скаржником подано до суду копії документів, що додаються до скарги, лише в одному екземплярі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин скарга підлягає залишенню без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 447 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника начальника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Маркової О.В. від 17.09.2019 року про відкриття ВП № 60079432 «про стягнення виконавчого збору», залишити без руху.

Запропонувати скаржнику усунути зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки, та подати до суду нову скаргу, в якій додатково вказати:

- у повному обсязі коло осіб, які беруть участь у розгляді скарги, а саме зазначити іншу сторону виконавчого провадження (стягувача) відповідно до п.2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України;

- конкретну підставу заявлених вимог та обставини, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги, відповідно до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України;

- підтвердження скаржника про те, що ним не подано іншої скарги (скарг) до цих же осіб, які вказані у скарзі, з тим самим предметом та з тих самих підстав, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Запропонувати скаржнику усунути зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки, та подати до суду належним чином завірені копії доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, відповідно до вимог ч.5 ст.177 ЦПК України, відповідно до кількості учасників справи.

Встановити строк для усунення недоліків скарги в п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху.

Роз`яснити, що якщо скаржник не усуне недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважатиметься неподаною і буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили після підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Ніколаєв