печерський районний суд міста києва
Справа № 757/876/19-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Матійчук Г.О.

секретарі Березовській К.А.,

справа № 757/876/19-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа: Служба у справах дітей деснянської районної у м. Києві державної адміністрації

вимоги позивача: позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до районного міста Києва з позовом та просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є матір'ю, а ОСОБА_2 - біологічним батьком ОСОБА_3. З моменту народження доньки відповідач не виконував свої батьківські обов'язки, не допомагав доньці матеріально, не утримував її, не забезпечував необхідними речами, не проводив з донькою вільний час, не приділяв уваги і часу для розвитку, пізнання світу, навчання, не надавав кошти на оздоровлення. Відповідачу байдужі здоров'я, освіта, доля, стан культурного, морального розвитку дитини, матеріальне забезпечення, тощо.

У судове засідання позивач не з'явилася. Представник позивача подала до суду заяву, якій просила розглянути справу за наявними у справі доказами з урахуванням рішення комісії та зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач належним чином повідомлявся про місце, дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив та будь-які заперечення проти позову до суду не подавав.

Від третьої особи Служби у справах дітей Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації надійшов до суду Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2. Проти розгляду справи за відсутності третіх осіб не заперечували.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно висновку Служби у справах дітей Деснянської районної у місті Києві від 29 листопада 2018 року №102103/31-1с832 батьки дитини не перебували у зареєстрованому шлюбі. Спочатку ОСОБА_2 не визнав свого батьківства відносно дитини, реєстрація народження дитини була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (одинока мати).

25.02.2016 року ОСОБА_2 пообіцяв зареєструвати шлюб з матір'ю дитини, ОСОБА_1 та наполіг на визнанні свого батьківства.

Проте пізніше припинив будь- яке спілкування, з матір'ю дитини та з дитиною. Зі слів матері дитини, протягом двох років батько дитини на зв'язок не виходить, не приймає участі у житті та вихованні дитини, не приїздить, не спілкується з донькою та не утримує її.

Відповідно до характеристики ДНЗ (ясла-садок) № 125, за період перебування дитини у дошкільному закладі (з 01.09.2017 року), тато не відвідував жодного заходу, які проводилися, а саме: свята, батьківські збори, консультації для батьків та інше. Приводила та забирала дитину з садочку мама. Також, мама ОСОБА_3 брала активну участь у повсякденному житті групи та закладу, де знаходилась її дитина.

Комісія з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, дійшла висновку, що батько свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виховання та навчання дочки, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров'ям, не утримує матеріально.

Виховання, контроль та матеріальне забезпечення дитини здійснює мати.

Враховуючи інтереси дитини, керуючись ст. ст. 19, 164 Сімейного кодексу України, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав батька, ОСОБА_2, стосовно малолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини ( протокол від 01.11.2018 року № 22)

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, будучи батьком малолітньої ОСОБА_3, свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов'язків щодо своєї малолітньої доньки. Ухилення його від виконання батьківських обов'язків полягає у свідомому самоусуненні відповідача від виховання дитини, піклування про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умови для розвитку її природних здібностей та готування її до самостійного життя та праці, що в свою чергу вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Слід зазначити, що стаття 166 СК України передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав:

1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання;

2) перестає бути законним представником дитини;

3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми;

4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником;

5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування);

6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Це означає, що батьки, позбавленні батьківських прав, втрачають усі права, основані на факті спорідненості з дитиною. Маються на увазі ті права, що належать батькам і здійснюються ними до досягнення дитиною повноліття.

Тобто, батьки втрачають перш за все право на виховання дітей з усіма пов'язаними з цим правомочностями, вони не можуть вирішувати питання виховання дитини вдома, а також передати її на виховання іншим особам, дитячим закладам, визначати місце проживання дитини, відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, давати згоду на всиновлення, бути опікуном, піклувальником, не можуть бути усиновителями. Той з батьків, якого позбавлено батьківських прав, втрачає право обирати місце проживання дитини, дозволяти або забороняти виїжджати до іншої країни.

Враховуючи зазначене, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв'язку, вважає за можливе позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його малолітньої доньки.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 150, 164, 165 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуто Печерським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Печерського районного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку, якщо його не буде скасовано.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, АДРЕСА_2

Третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, 02225, м. Київ, пр. Маяковського, 21-Г.

Суддя Г.О. Матійчук