ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/3050/19
Провадження № 22-ц/4820/1477/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

за участю: представників відповідачів

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/3050/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2019 року (суддя Продан Б.Г.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про стягнення майнової та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУНП в Хмельницькій області, Прокуратури Хмельницької області, ГУ Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про стягнення майнової та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він зазнав моральної та матеріальної шкоди через незаконну бездіяльність слідчого, який розслідував кримінальне провадження № 0000110 та прокурора процесуального керівника досудовим розслідуванням щодо ненаправлення йому постанови про закриття кримінального провадження на його неодноразові звернення. Моральна шкода, завдана незаконним рішенням, полягає у марнуванні часу, який позивач змушений витрачати на неодноразові запити про надання йому копії постанови, моральних стражданнях, яких він зазнав під впливом цієї беззаконної бездіяльності. Розмір її визначено позивачем у 1 000 000 000 грн. Майнова шкода полягає у витратах власного часу на написання клопотань, їх відправку, яку позивач оцінює в 10 000 грн. за кожну годину, та витрати на папір, фарбу картриджа, електроенергію, всього 120062 грн. А тому, звертаючись до суду просив стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на свою користь 1 000 000 000 грн. моральної шкоди та 120062 грн. матеріальної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ГУНП в Хмельницькій області, Прокуратури Хмельницької області, ГУ Державної казначейської служби України в Хмельницькій області про стягнення майнової шкоди в сумі 120062 грн. та моральної шкоди в сумі НОМЕР_1 грн. залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з вказаним вище рішенням суду, просить скасувати його та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції не мав законного права відмовляти у задоволенні позову, оскільки відповідно до чинного законодавства він мав тільки визначити розмір відшкодування. Зазначає, що відповідачами не було надано жодних доказів на спростування обставин, викладених у позові.

ГУНП в Хмельницькій області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

В судовому засіданні представники відповідачів просили апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Чемеровецького відділення поліції ГУНП в Хмельницькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000110, яке було відкрито за заявою ОСОБА_1 .

За результатами проведеного у провадженні досудового розслідування 29.11.2017 слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження завдання йому матеріальної та моральної шкоди через ненадіслання слідчим постанови про закриття кримінального провадження за його неодноразовим зверненням.

З таким висновком суду погоджується і апеляційний суд.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до положень ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з роз`ясненнями п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

За змістом ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, зазначені позивачем обставини не вказують на наявність в діях працівників органів поліції та прокуратури ознак заподіяння йому майнової та моральної шкоди, відповідальність за яку повинна нести держава. Крім того, бездіяльність уповноваженої особи органу досудового слідства не встановлена судовим рішенням.

Законодавчо визначено, що заінтересована особа має право в порядку, передбаченому КПК України звернутись зі скаргою на процесуальні рішення, дії чи бездіяльність уповноваженої особи органу досудового слідства (слідчого), вчинені під час кримінального провадження, зокрема, до суду.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) слідчих, вчинених при проведенні досудового слідства у конкретній справі, не може перевірятись за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог за недоведеністю.

Витрати ОСОБА_1 , які пов`язані з відправленням поштових відправлень, витрати на електроенергію, власний папір та фарбу картриджа, не є збитками, у розумінні ст. 22 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про розгляд справи у відсутності позивача, чим порушено його право на підтримання позову в судовому засіданні та право на справедливий суд є безпідставними, оскільки судом з врахуванням положень ч. 3 ст. 223 ЦПК України проведено розгляд справи у відсутності позивача, який був належним чином повідомлений про день і час слухання справи (а.с. 23).

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції Продан Б.Г. Провадження № 22-ц/4820/1477/19

Доповідач П`єнта І.В. Категорія № 30