Справа № 496/1927/19
Провадження № 2/496/1271/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дигуляр А.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка дії в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 до Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання в рівних частках за позивачами право забудовника незавершеного будівництва житлового будинку у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому просять визнати за ними: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рівних частках по 1/3 (одній третій) за кожним право забудовника незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги обгрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер (батько, син) позивачів - ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із: земельної ділянки площею 0,0560 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та не введеного в експлуатацію житлового будинку, побудованого на вищевказаній земельній ділянці, який належав ОСОБА_5 на підставі рішень виконкому Нерубайської сільської ради та згідно запису в погосподарській книзі №13 за 2016-2010 р.р., особовий рахунок № НОМЕР_1 , стор.60.

На момент відкриття спадщини, позивачі постійно проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем за однією адресою.

У лютому місяці 2019 року позивачі звернулися до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Гуменюка А.М. із заявами щодо прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5

22 лютого 2019 року приватним нотаріусом кожному було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину вищезазначеної земельної ділянки, на якій збудовано житловий будинок та листом від 08.05.2019 року №220/02-14 приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, у зв`язку з тим, що у позивачів відсутній документ, який посвідчує право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно, а також відсутня інформація щодо зазначеного майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Тому виникла необхідність звернутися до суду з позовом про визнання за собою права забудовника у порядку спадкування за законом на вищевказаний незакінчений будівництвом житловий будинок.

Позивачі та їх представник у судовому засідання були відсутні, та від представника позивачів до суду надана заява, в якій він позовні вимоги позивачів підтримує, просив задовольнити їх в повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, однак на адресу суду надійшла заява в якій просить підготовче судове засідання проводити у його відсутність, позовні вимоги позивачів визнав в повному обсязі.

Частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер спадкодавець ОСОБА_5 , що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого Біляївським міськрайонним ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області (а.с. 8).

Відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області 11 жовтня 2007 року, ОСОБА_5 придбав у власність земельну ділянку площею 0,0560 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення якої «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 19).

Рішенням виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області №761 від 19.10.2007 року вказаній земельній ділянці присвоєно адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 22).

На підставі зазначеного договору дарування та рішення про присвоєння адреси, 25.02.2008 року відділом земельних ресурсів у Біляївському районі на вищевказану земельну ділянку ОСОБА_5 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №914451 (а.с. 20).

04.04.2008 року згідно витягу з рішення виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області № 183, спадкодавця було погоджено будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23).

05.09.2010 року КП «Одеське БТІ РОН» на замовлення спадкодавця було виготовлено технічний паспорт на даний будинок (а.с. 24-29).

Довідкою від 11.11.2010 року виданої Виконкомом Нерубайської сільської ради було погоджено прийняття в експлуатацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 32).

Згідно довідки Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області № 02-17-548 від 15.05.2019 року встановлено, що відповідно запису в погосподарській книзі с. Нерубайське № 13 за 2016-2020 рік, особовий рахунок № НОМЕР_1 , стор. 60, Не введений в експлуатацію житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 числиться за померлим 27.07.2017 року ОСОБА_5 Рік забудови будинку - 2008 рік. (а.с. 33).

Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначену земельну ділянку та житловий будинок, розташований на ній та який не встиг ввести в експлуатацію спадкодавець.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, за законом спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є його мати: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 Серії НОМЕР_3 від 20.09.1971 року, актовий запис № 26 (а.с. 9), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 від 10.11.2004 року, актовий запис № 91 (а.с. 11) та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_5 від 24.07.2008 року, актовий запис № 97 (а.с. 13).

Згідно копію спадкової справи заведеної після смерті - ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадок в частині земельної ділянки площею 0,0560 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:004:0802 прийняли - за заявою колишньої дружина спадкодавця ОСОБА_1 та мати їх спільних доньок: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , діючи в інтересах малолітніх дітей та його мати ОСОБА_4 , про що видано свідоцтва про право на 1/3 в спадщині за законом № 322, № 324, № 326 від 22.02.2019 року (а.с. 35-37).

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показаннями свідків.

Положеннями ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів статей 81,90 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Власники земельних ділянок мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

У відповідності до положень ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

За змістом статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності не нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об`єкта незавершеного будівництва.

Відповідно до ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права визнаються речовими правами.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що права та обов`язки ОСОБА_5 як забудовника житлового будинку входять до складу спадщини, оскільки будівництво вказаного житлового будинку здійснювалося останнім відповідно до вимог законодавства.

Проте, ввести в експлуатацію, отримати правовстановлюючий документ та зареєструвати при житті право власності на вказаний житловий будинок, спадкодавець так і не встиг.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 за життя не встиг здати в експлуатацію житловий будинок та зареєструвати право власності на нього, з метою оформлення в установленому законом порядку права на спадщину, необхідно задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 43, 76, 79, 80, 81, 89, 200, 206, 263, 265, 354 ЦПК України, ст.ст.328, 331,375,1216,1217,1218,1261,1268 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_6 ), яка дії в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 (місце проживання - АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_7 ) до Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області (місце знаходження - 67661, Одеська обл., Біляївський р-н., с. Нерубайське, площа Партизан, 4, ), про визнання права забудовника незавершеного будівництва житлового будинку у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_8 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_9 ), ОСОБА_4 ( НОМЕР_7 ) в рівних частках по 1/3 (одній третій) за кожним право забудовника незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 08 жовтня 2019 року.

Суддя Буран В.М.