Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3518/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що 05.07.2018р. помер чоловік позивачки ОСОБА_3, останнє місце проживання якого було с. Черна, вул.Борканюка,65 Виноградівського району, який за час свого життя заповіт не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку по вул. Борканюка, 65 в с. Черна, Виноградівського району. Після смерті свого чоловіка позивачка прийняла спадщину, оскільки продовжувала в ньому проживати, доглядати за будинком, обробляти земельну ділянку, вести господарство, тобто прийняв спадкове майно. Відповідачі по справі діти померлого, претензій до спадкового майна не ставлять.

Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, але оформити її в установленому актами цивільного законодавства порядку та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно не має можливості, позивач змушений звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно.

Позивач у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.28).

Відповідачі у судове засідання не зявилися, однак до суду подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують (а.с.30, 31).

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України (2003 р.).

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 06.07.2018 року помер ОСОБА_3, чоловік позивачки (а.с.6, 7).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вулиці Борканюка, 65 в с. Черна Виноградівського району Закарпатської області, який рахується за померлим ОСОБА_3 (а.с. 14).

Спадкоємці першої черги є сторони по справі, як дружина та діти померлого. Відповідачі претензій щодо спадкового майна не ставлять.

Позивач є спадкоємцем першої черги, як дружина померлого.

Згідно довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» №796 від 03.10.2018 року, житловий будинок з надвірними будівлями в с.Черна, по вул. Борканюка, 65 будівництвом завершений, його вартість становить 85718 грн., рахується за ОСОБА_3

В порядку цивільного законодавства позивач прийняв спадщину, оскільки на момент смерті проживав разом з спадкодавцем.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі і за ним необхідно визнати право власності.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою с. Черна, вул. Борканюка № 65 Виноградівського району, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами № 65, який розташований по вул. Борканюка в с. Черна, Виноградівського району Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийОСОБА_4