Справа № 336/7848/13-ц
Провадження №: 2-п/336/11/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.

за участі секретаря Петрова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2013 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/7848/13-ц від 26.11.2013 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені. ОСОБА_1 визнано таким, що втратив право користування квартирою № 10 в будинку № 85 по вул. Деповській в м. Запоріжжя.

11.02.2019 р. відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заочного рішення, посилаючись на те, що жодних процесуальних документів про наявність такого позову він не отримував, про дату та місце проведення судових засідань не повідомлявся, копію заочного рішення суду не отримував, про існування такого рішення дізнався 01.02.2019 р. від представника ОСОБА_3 в іншому судовому процесі.

У судове засідання, у якому було ухвалено заочне рішення, він не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, оскільки не був належним чином повідомлений про дату та час проведення судового засідання. Жодного поштового повідомлення, судові повістки до суду йому особисто не надходили та, відповідно, він не отримував за адресою реєстрації: АДРЕСА_1, яка була відома суду з позовної заяви. Особисто він не отримував жодного повідомлення про дату розгляду справи, не ставив особистого підпису про отримання судової повістки.

Неповідомлення, у встановленому законом порядку, про розгляд справи позбавило його права подавати докази, клопотання та заяви, надавати пояснення суду, користуватися іншими процесуальними правами, які мають істотне значення для вирішення справи. А також призвело до ухвалення неправильного заочного рішення.

Вважає, що позивач ОСОБА_2, будучі добре обізнаним про перебування його на тривалому лікуванні, при зверненні до суду зловживав процесуальними правами, умисно подав позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У звязку з тим, що він не зміг взяти участь особисто, чи через представника у судовому засіданні, то не мав можливості скористатися процесуальними правами, а саме бути ознайомленим з позовними вимогами, надати пояснення, заперечення, приймати участь у вивченні доказів, що є важливими і мають значення для справедливого розгляду справи. Був позбавлений можливості надати суду документи щодо обставин справи, які не вивчалися у судовому засіданні і мають значення для встановлення фактів, а саме щодо його проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходження там його особистих речей, факту хвороби і поважності причин відсутності за місцем реєстрації, яка є підставою для збереження за ним житлового приміщення.

Таким чином, в суді не було досліджено суттєві факти, які прямо впливають на житлові правовідносини.

Розгляд заяви було призначено на 26.02.2019 року.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву про перегляд заочного рішення, просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що судових повісток не отримував, як і рішення суду про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви через відсутність законних підстав.

Вивчивши заяву про перегляд заочного рішення та перевіривши її доказами, заслухавши пояснення та доводи учасників справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 336/7848/13-ц, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

05.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.11 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Відповідно до ст. 228 Цивільного процесуального кодексу України, в редакції чинній на момент подання заяви, тобто в редакції процесуального закону, який діяв до набрання чинності Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

З матеріалів справи вбачається, що копія заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2013 р. направлялась на адресу відповідача за адресою, яку вказав позивач та, яка відповідає відомостям, отриманим судом з сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області, та повернулась до суду у звязку з закінченням терміну зберігання з відповідною відміткою на поштовому відправленні (а.с. 24).

Як зазначив в заяві заявник, рішення суду від 26.11.2013 р. він не отримував. Копія зазначеного вище заочного рішення була отримана ним 06.02.2019 р. (а.с. 25).

За вимог ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився у судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, необхідним є наявність трьох обставин: неявка відповідача у судове засідання і неповідомлення про причини неявки (або неявка відповідача у судове засідання, або не повідомлення про причини неявки); не подача відзиву (заперечень за ЦПК України, що діяв до 15.12.17 р.) з поважних причин; наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто такі докази, які не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення.

26.11.2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя ухвалено заочне рішення, яким задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Як свідчать матеріали справи, про день та час розгляду даної справи заявник повідомлявся за адресою зазначеною позивачем та яка відповідає відомостям, отриманим судом з сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області, яка повернулася до суду у звязку з закінченням терміну зберігання, з відповідною відміткою на поштовому конверті (а.с. 16).

Судове засідання було відкладено, через неявку учасників справи та повторно повідомлено відповідача про розгляд справи, шляхом направлення судової повістки.

Відповідно до ч. 5 ст.74 ЦПК України у редакції, яка діяла на час розгляду справи, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом із копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Факт реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою, на яку направлялись судові повістки та копія заочного рішення: АДРЕСА_1, підтверджується інформацією сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області, наданою на запит суду (а.с. 11).

Ч.1 ст.76 ЦПК України визначає, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Спеціальний порядок вручення повісток передбачений також профільними нормативно-правовими актами. Як визначено Правилами надання послуг поштового звязку, затвердженими Постановою КМУ від 05.03.2009 №270, рекомендовані листи з позначкою «судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення. Вони підлягають доставці додому (п.92 правил).

Також відповідно до п. 99 зазначених Правил рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї.

Таким чином, судом на виконання положень ч.5 ст.76 ЦПК України, судові повістки про виклик відповідача надсилались за адресою реєстрації місця його проживання.

Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд керувався як підставами можливості ухвалення такого рішення у відповідності до ч.4 ст.169, ч.1 ст. ст.224 ЦПК України.

Судом, який ухвалював рішення, визначено пріоритетним право позивача на захист його інтересів, способом, визначеним ст.4 ЦПК України із застосуванням принципу диспозитивності, визначеним ст.11 ЦПК України, над обставинами неявки відповідача та/або його представника.

Слід зазначити, що кожна сторона маючи обсяг прав, розпоряджається ними щодо предмета спору на власний розсуд, а суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі (диспозитивність цивільного судочинства - ст.11 ЦПК України).

Ухвалюючи рішення, суд зважив на наявність доказів в обґрунтування тих вимог, які просив задовольнити позивач, встановив правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин та надав їм відповідну правову оцінку. Інша оцінка таких правовідносин не є метою розгляду заяви про скасування заочного рішення.

Щодо третьої обов'язкової обставини, яку суд повинен встановити при розгляді заяви про скасування заочного рішення, то відповідач не посилається на будь-який новий доказ, що має суттєве значення для правильного вирішення справи, як того вимагає ст.288 ЦПК України, а лише зазначає про те, що не скориставсь правами, передбаченими ст.ст.43, 49 ЦПК України.

За положенням ст.288 ЦПК України, відповідач також повинен вказати на докази, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача. При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, відповідач ОСОБА_1 зазначив, що в обгрунтування його заперечень проти позову, у разі скасування рішення суду, має намір заявити клопотання про визнання явки позивача в судове засідання обовязковою та його допит.

Оцінивши доводи заяви, суд дійшов висновку, що заявник не послався на докази, які б мали істотне значення для справи та спростовували б доводи позивача.

Окрім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Таким чином обставини, на які посилається заявник не створюють юридичну сукупність елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення. У зв'язку з викладеним, суд залишає заяву про перегляд заочного рішення, без задоволення.

Ухвалюючи про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення, суд у відповідності до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, вважає за необхідне роз'яснити відповідачу право на подання апеляційної скарги на заочне рішення суду у загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2013 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2013 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду в загальному порядку.

Строк на апеляційне оскарження рішення відраховується з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.В.Дмитрюк