Справа №601/796/19
Провадження № 2/601/432/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання: Бончик А.П.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Остапчука П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності на житловий будинок,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності на житловий будинок.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 травня 2004 року та ухвалою суду від 01 вересня 2009 року визнано за позивачем право власності на 54/100 житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 травня 2014 року затверджено мирову угоду, згідно якої у ОСОБА_1 виникло право власності на 0,0594 га, що становить 54/100 частини земельної ділянки прибудинкової території, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у межах визначених кадастровим планом.

Згідно даних ухвал суду відбувся реальний поділ будинковолодіння та житловий будинок був поділений в натурі між співвласниками. Однак, при поділі спільного майна з відповідачем, не було вирішено питання про припинення права спільної часткової власності. На даний час, позивач має намір присвоїти окрему поштову адресу належну його частині будинковолодіння, проте не може цього зробити, оскільки житловий будинок продовжує знаходитися у спільній частковій власності.

Позивач в судовому засіданні просить суд припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 54/100 житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.03.2018 року № 116818294.

Представник відповідача адвокат Остапчук П.І. в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує щодо їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань.

Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 03 грудня 2011 року № 32311318 слідує, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності: ухвала Кременецького районного суду Тернопільської області від 28.05.2004 року та ухвала Кременецького районного суду Тернопільської області від 01.09.2009 року.

Згідно ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 травня 2014 року, судом було визнано мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за якою: у ОСОБА_1 виникло право на 0,0594 га, що становить 54/100 частини земельної ділянки прибудинкової території, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , - у межах визначених збірним кадастровим планом, що є невід`ємним Додатком до цієї мирової угоди.

Згідно частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до частини 1 статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 358 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою.

Відповідно до частини 3 статті 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно частин 1, 2 статті 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не може реалізувати своїх конституційних прав на вільне користування належним йому майном, а саме - позивач має намір присвоїти окрему поштову адресу належну його частині будинковолодіння, проте не може цього зробити, оскільки житловий будинок продовжує знаходитися у спільній частковій власності.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 16, 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, статтями 12, 76-80, 141, 265, 268, 274, 352 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 54/100 житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.03.2018 року № 116818294.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 08 жовтня 2019 року.

Головуючий: