Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач -Дронська І.О.
Справа № 414/556/18
Провадження № 22-ц/810/1/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Луганського апеляційного суду:

головуючого судді Дронської І.О.,

суддів Карташова О.Ю., Яреська А.В.,

за участю секретаря Онопрієнка А.Є.

учасники справи:

позивач ОСОБА_2,

представник позивача ОСОБА_3,

відповідач ОСОБА_4,

представник відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 20 листопада 2018 року, ухвалене у складі судді Ковальова В.М. 20.11.2018 року в м.Кремінна Луганської області

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 27 травня 2017 року померла її рідна сестра ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка, як і позивач, мала дівоче прізвище ОСОБА_7, оскільки їх рідним батьком був ОСОБА_7, який помер 26 липня 1985 року. Після смерті сестри відкрилася спадщина на житловий будинок № 6 по вул. Басейній у м. Кремінній, Луганської області, що належав померлій згідно свідоцтва про спадщину від 25.03.2011 року за реєстровим номером 1543 та земельну ділянку площею 5,2591 га, що розташована на території Новомикільської сільської ради Кремінського району Луганської області, яка належала померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 066266, виданого 20.02.2003 року Новомикільською сільською радою. Позивач своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті сестри, а потім із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 119/02-31 від 12.02.2018 року у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, які у позивача відсутні та документів, що підтверджують родинні відносини між ОСОБА_2 та померлою ОСОБА_6, як сестрами, зокрема свідоцтво про народження спадкодавиці. Правовстановлюючі документи на спадкове майно та свідоцтво про народження сестри не збереглися, інформація у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_8 відсутня через те, що на час народження сестри на Україні була війна, а тому позивачу необхідно встановити факт родинних відносин із сестрою ОСОБА_6 Позивач вважає, що факт родинних відносин підтверджується співпаданням їх з сестрою дівочих прізвищ ОСОБА_8 та по-батькові -Максимівни, та зазначає, що вказаний факт також можуть підтвердити свідки. Також позивач зазначає, що крім неї із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса звернувся й відповідач ОСОБА_4, який, як вважає позивач, не є їх з сестрою родичем та не має відношення до їх родини. Просила суд встановити факт родинних відносин між нею, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що померла 27.05.2017 року, визнавши ОСОБА_2 рідною сестрою ОСОБА_6; визнати за ОСОБА_2, як за спадкоємицею після смерті ОСОБА_6, що померла 27.05.2017 року право власності на житловий будинок № 6 з будівлями та спорудами, який розташований за адресою: м.Кремінна, Луганської області, вул. Басейна,6, вартістю 60095 грн, що належав померлій згідно свідоцтва про спадщину від 25.03.2011 року за реєстровим номером 1543; визнати за ОСОБА_2, як за спадкоємицею після смерті ОСОБА_6, що померла 27.05.2017 року, право власності та земельну ділянку № 323 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:003:0043, площею 5,2591 га, вартістю 57850,10 грн, що розташована на території Новомикільської сільської ради Кремінського району Луганської області, яка належала померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 066266, виданого 20.02.2003 року Новомикільською сільською радою.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 20 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку відмовлено у звязку з їх недоведеністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у судовому засіданні докази не підтверджують обґрунтованість заявлених вимог, а тому у встановленні факту родинних відносин необхідно відмовити. Вимога про визнання права власності на спадкове майно є похідною, тому вона не може бути задоволеною без встановлення фату родинних відносин.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції позивачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на необєктивність, незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_9

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд у своєму рішенні на надав обєктивної оцінки поясненням свідків, не взяв до уваги, що усі свідки відповідача є його родичами, тобто особи зацікавлені і їх пояснення не можуть бути прийняті судом до уваги. Свідки ж позивача люди сторонні, неупереджені і тому обєктивні, вони добре знали батька ОСОБА_9 та ОСОБА_6 Крім того суд не звернув уваги, що дівоче прізвище сестри та позивача та їх по-батькові співпадають, що є безспірним доказом родинних відносин. Суд не звернув уваги на те, що померлого сина ОСОБА_6 ОСОБА_9 поховали вони, позивач та сестра ОСОБА_6, та відповідач та його свідки цього не заперечували. У наданій відповідачем копії по господарської книги немає можливості чітко встановити, про якого саме ОСОБА_7 йде мова, адже прізвище ОСОБА_7 є дуже поширеним. Від запропонованого проходження генетичної експертизи відповідач відмовився. Вважає, що суд до неї, як до позивача поставився упереджено та необєктивно. Вважає, що позовні вимоги ОСОБА_9 повністю доведені у судовому засіданні.

Відповідачем ОСОБА_4 на апеляційну скаргу ОСОБА_2 надано відзив, з якого вбачається, що відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Відзив ОСОБА_4 обґрунтовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що дозволяють встановити родинні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, кровне споріднення може бути встановлене через батька позивача ОСОБА_7 та його відносин з матірю ОСОБА_6- ОСОБА_10, що позивачем не доведено. Збіг дівочих прізвищ «Кальницька» та по-батькові «Максимівна» є тільки збігом та є відверто недостатнім доказом для встановлення факту родинних відносин. Само по собі спілкування не свідчить про родинні відносини тим більше у маленькому містечку, де невелика кількість жителів. Позивач не була на похоронах ОСОБА_6, з її слів вона не знала про смерть ОСОБА_6, у той час як ОСОБА_2 та її свідки стверджували про постійне спілкування позивача з ОСОБА_6, поховання ОСОБА_6 організував та оплатив її племінник-відповідач у цій справі. Позивач не знала де народилась ОСОБА_6 та не була на похоронах матері ОСОБА_6 ОСОБА_10, про що позивач сказала у судовому засіданні. Також відповідач зазначає, що ОСОБА_6 не приймала спадщини після смерті батька ОСОБА_2 ОСОБА_7 Свідки з боку відповідача підтвердили відсутність родинних звязків між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, зі слів останньої ОСОБА_6 не мала відносин та рідних окрім як з ОСОБА_4, що також підтверджується наданими відповідачем світлинами, дослідженими у судовому засіданні.

Надані позивачем письмові докази не свідчать про наявність родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 та відсутні докази про будь-які пересічення в житті ОСОБА_7 та матері ОСОБА_8 ОСОБА_10. ОСОБА_8 та її мати ОСОБА_11 проживали у селі Новомикольське, відомостей про ОСОБА_7 по селу Новомикольське не має. Зі слів ОСОБА_11 батько ОСОБА_8 пропав без вісті під час війни. Батько ОСОБА_9 помер у 1985 році.

Позивач та представник позивача яких було повідомлено належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, заяв про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду від останніх не надійшло.

Справу розглянуто на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України без участі зазначених учасників справи за участю представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що обєктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає у повній мірі.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до копії паспорту, копії свідоцтва про народження, копій свідоцтв про смерть, довідки про шлюб, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, позивач до укладання шлюбу з ОСОБА_12 мала дівоче прізвище ОСОБА_13, батьком її був ОСОБА_7, який помер 26 липня 1985 року. ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_14, 27 травня 2017 року ОСОБА_6 померла.

Як пояснила позивач ОСОБА_2 відомості у спадковій справі про те, що ОСОБА_6 є її сестрою, вказано з її слів.

Як вбачається з договору замовленню організації та проведення поховання ОСОБА_6 оформлено на ім'я відповідача ОСОБА_4, із замовленням траурної стрічки з написом «Дорогой тете ОСОБА_15 от племянников, братьев и сестер».

Відповідно до погосподарської книги з Новомикільської сільської ради ОСОБА_10 проживала з донькою ОСОБА_8, відомості про ОСОБА_7 відсутні.

Фотографії, довідка сільського голови Мілуватської сільської ради Сватівського району Луганської області, які надав суду відповідач, свідчать про те, що ОСОБА_6 знаходиться в колі сімї ОСОБА_4. Позивач вказані докази не спростовує.

По даним погосподарської книги, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, з 01 липня 1943 року по 29 грудня 1945 року перебував в РККА.

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи та сторонами не заперечуються.

Аналізуючи пояснення свідків як з боку позивача так і з боку відповідача, судом першої інстанції встановлено, що свідки позивача вказують на наявність, а свідки відповідача на відсутність існування родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, їх показання в сукупності не збігаються та виключають позицію одних перед іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог судом першої інстанції у мотивувальній частині рішення зазначено, що виключно на показання свідків з боку позивача в даному випадку не можна вважати доведеним факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, і такі докази не можна вважати належними та якісними. Сторони стверджують про відсутність у них до початку судового засідання будь-яких соціальних звязків між ними, що при наявності родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 виключає це твердження. Наявність однакових прізвищ у ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до укладання ними шлюбу та по батькові є недостатнім фактом для встановлення родинних відносин. Докази у вигляді показань свідків, які отримували відомості від осіб, яких вже не можливо допитати, при відсутності інших переконливих доказів не можна вважати якісними, також ці докази не можливо вважати достовірними, оскільки достовірність це в першу чергу їх отримання з доброякісного джерела інформації. Достовірність інформації перевіряється при заставленні кількох та при оцінці всієї сукупності доказів і вона характеризуються точністю, правильністю відображення обставин, що входять до предмету доказування. Ці докази також не можна вважати достатніми, оскільки вони у своїй сукупності не переконують суд у наявності факту родинних відносин. Їх явно недостатньо для встановлення цього факту, тобто певної події на яку посилається позивач, від настання якої у неї можуть виникнути права на спадщину, На підставі зазначеного суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність факту родинних відносин між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_6, вимога про визнання права власності на спадкове майно є похідною, тому вона не може бути задоволеною без встановлення факту родинних відносин.

Проаналізував наявні дані, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини по справі та надані сторонами, в їх сукупності, всі докази та правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно п.п.1-5 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити…

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_2 факт родинних відносин з ОСОБА_6 вона мотивує тим, що дошлюбні дівочі прізвища ОСОБА_2 і ОСОБА_6 ОСОБА_7, а також обидві мають по-батькові Максимівни.

В обґрунтування зазначеного будь-яких належних та допустимих доказів позивачем не надано, цей факт обґрунтовується позивачем тільки показаннями свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_2 відповідач ОСОБА_4 посилається на те, що однакові прізвища і по-батькові не є достатнім доказом факту родинних відносин, ОСОБА_2 та його тітка ОСОБА_6 не є рідними сестрами, оскільки мають різних батьків, батько ОСОБА_2 помер у 1985 році, а батько ОСОБА_6 пропав без вісті на фронті, та мають різних матерів, ОСОБА_2 ОСОБА_23, а ОСОБА_6 ОСОБА_10.

В обґрунтовування своїх заперечень відповідачем ОСОБА_4 надана довідка Новомикільської сільської ради №247 від 13.08.2018 року, з якої вбачається, що згідно з погосподарської книги №4 ОСОБА_10 проживала разом з дочкою ОСОБА_8, 1942 рока народження в селі Новомикільське. Стосовно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, архивні дані по Новомикільській сільській раді Кремінського району Луганської області відсутні, а.с.134, а також з копії погосподарської книги вбачається, що ОСОБА_24, член колгоспу Кірова, проживала з дочкою ОСОБА_8, яка вибула заміж в м.Кремінна, а.а.с.136-137.

Також, в обґрунтування заперечень відповідачем надана довідка виконавчого комітету Мілуватської сільської ради Сватівського району Луганської області № 1316 від 27.08.2018 року з якої вбачається, що згідно записам справи №17 погосподарської книги ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, був зареєстрований за адресою: село Мілуватка 7 сотня. 1941 року був членом РККА. З 01 липня по 01 січня 1944 року перебував в м.Кремінна, шахта. З 01 січня 1944 року по 29 грудня 1945 року перебував в РККА, а також з копії погосподарської книги вбачається, що ОСОБА_7 Тимофійови, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав разом з батьком ОСОБА_7 ОСОБА_25, ІНФОРМАЦІЯ_6, іншими членами родини, а також з жінкою ОСОБА_23, ІНФОРМАЦІЯ_7 та дочкою ОСОБА_26,ІНФОРМАЦІЯ_8, а.с.161.

Крім того відповідачем надані копії фотографій, з яких вбачається фотографування відповідача з дитинства разом з матірю ОСОБА_6- ОСОБА_10 та відповідно ОСОБА_6, а.с.157-159.

Як встановлено колегією суддів у судовому засіданні суду першої інстанції було підтверджено відповідність фотографій і те, що ОСОБА_15 сфотографована в колі сімї ОСОБА_4 і позивач ОСОБА_2 зазначені докази не спростовувала.

Також свої заперечення проти позовних вимог ОСОБА_2 позивач обґрунтовує поясненнями свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 Відповідач ОСОБА_4 також був допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції в якості свідка.

За доводами апеляційної скарги скаржник вважає, що суд першої інстанції у своєму рішенні не надав обєктивної оцінки поясненням свідків, не взяв до уваги, що усі свідки відповідача є його родичі і зацікавлені особи.

Колегія суддів вважає безпідставними зазначені доводи, оскільки мотивувальна частина рішення суду першої інстанції містить оцінку суду першої інстанції поясненням свідків, як з боку позивача так і відповідача.

Крім того, колегія суддів звертає увагу скаржника на положення ст.89 ЦПК України щодо оцінки доказів, відповідно до частини другої якої жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Також колегія суддів звертає увагу скаржника на положення частини другої ст. 90 ЦПК України відповідно до якої якщо показання свідків ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимим згідно з правилами цього Кодексу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції свідки позивача вказують на наявність, а свідки відповідача на відсутність існування родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, їх показання в сукупності не збігаються та виключають позицію одних перед іншими, тому виключно на показання свідків з боку позивача в даному випадку не можна вважати доведеним факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, і такі докази не можна вважати належними та якісними.

Отриману від свідків позивача інформацію про те, що ОСОБА_7 казав свідкам, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 його діти, а ОСОБА_6 казала свідкам про наявність родинних звязків з ОСОБА_2, як сестрою, колегія суддів також не може вважати допустимим доказом, оскільки не має можливості допитати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з причини смерті останніх.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 матеріали справи не містять.

За доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 вважає, що однакове дівоче прізвище та по-батькові її та ОСОБА_6 є безспірним і достатнім доказом для встановлення факту родинних відносин.

Колегія суддів звертає увагу ОСОБА_2 на наявність в матеріалах справи інформаційної довідки зі Спадкового реєстру з якої вбачається, що за параметрами пошуку заповідача ОСОБА_6 було зареєстровано заповіт 45359394 від 15.02.2002року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, місце посвідчення Дніпропетровська обл., Орло-Василівська сільська рада, а.с.74, але це інша ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, хоча і має однакові імя, прізвище та по батькові з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Колегія суддів не вважає однаковість прізвища й по-батькові безспірним і достатнім доказом наявності родинних відносин між особами, що мають такі прізвища та по-батькові, про що також свідчить й вищезазначений приклад, що знаходиться в матеріалах справи.

Також колегія суддів вважає, що посилання у апеляційній скарзі ОСОБА_2 на участь у похованні сина ОСОБА_6, як на доказ наявності родинних відносин з ОСОБА_6 не може бути достатнім доказом для висновку про наявність родинних відносин.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони, що був наведений зокрема у запереченнях проти позову чи апеляції. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржником ОСОБА_2 за доводами апеляційної скарги не доведені необєктивність, незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, що є підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є достатньо вмотивованим та обґрунтованим і підстави для скасування рішення за доводами, викладеними у апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 20 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 07 березня 2019 року.

Головуючий І.О. Дронська

Судді О.Ю. Карташов

ОСОБА_29