РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

при секретарі Красновському В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Виконавчий комітет Корабельної районної у м.Херсоні ради про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявникзвернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт, що свідоцтво про особисту власність від 19.03.2002 року на жилий будинок №63 по вул.Куйбишева у м.Херсоні дійсно належить ОСОБА_2. Вимоги обґрунтував тим, що на підставі рішення виконкому Комсомольської районної Ради народних депутатів м.Херсона №35 від 15.03.2002 року заявник отримав 19.03.2002 року свідоцтво про право особистої власності за №24 на 50/100 частин під час розподілу земельної ділянки, взамін свідоцтва №96 про право особистої власності на жилий будинок від 14.12.2001 року на 23/100 частини. В графі даного свідоцтва «дійсно належить» вказано прізвище ОСОБА_2, імя ОСОБА_3, а в дійсності імя заявника ОСОБА_1, тобто замість ОСОБА_1 вказано ОСОБА_3. Заявник звернувся до нотаріуса, де йому було розяснено про необхідність усунути розбіжність в правовстановлюючих документа, в яких різні імя. У звязку з цим, заявник просить задовольнити вказану заяву.

Заявник та його представник в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягав на задоволенні заяви.

Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні радив судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №01, зробленого 19.05.1994 року Відділом РАЦС, ОСОБА_2 народився 12.05.1942 року.

Згідно свідоцтва про особисту власність №24 від 19.03.2002 року, на підставі рішення виконкому Комсомольської районної Ради народних депутатів м.Херсона №35 від 15.03.2002 року, жилий будинок №63 по вул.Куйбишева у м.Херсоні належить ОСОБА_4.

З посвідчення серії АЗ №097319 вбачається, що воно видано на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

З картки фізичної особи платника податків, виданої Державною податковою інспекцією у м.Херсоні 12.03.2010 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

З копію паспорту №ЕК922133, виданий 21.04.2010 року, вбачається, що він виданий на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2

З копію паспорту серії МР №405481, виданий 14.06.2013 року Комсомольським РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області, вбачається, що він виданий на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та він зареєстрований в житловому будинку за адресою: вул.Куйбишева, 63, м.Херсон з 12.05.2002 року. Зазначена обставина також підтверджується будинковою книгою.

Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок №24 від 19.03.2002 року, допущена помилка у написанні імя заявника, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу є для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 258, 259, 264, 265, 315 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Виконавчий комітет Корабельної районної у м.Херсоні ради про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтва про особисту власність №24 від 19.03.2002 року на жилий будинок №63 по вул.Куйбишева у м.Херсоні, виданого на ім'я "Мелкумян Рубика Арутюновича".

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан