РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/613/19

Провадження № 22-ц/4815/1144/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Галінська В.В.

Рішення ухвалене в м. Рівне

Дата ухвалення повного тексту рішення 11 липня 2019 року

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Тхоревський С.О.,

з участю: адвокат Шевчук В.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання припиненим іпотечного договору,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року, ОСОБА_1 звернулася до суд з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") та просить визнати припиненим іпотечний договір №1707/1107/71-062-Z-1 від 16 листопада 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Ткачук М.Ю. за реєстровим №494, що укладений між ОСОБА_1 та АКБ "ТАС-Комерцбанк", зняти заборону відчуження нерухомого майна ОСОБА_1 накладену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Ткачук М.Ю. у зв`язку з укладенням іпотечного договору № 1701/1107/71-062-Z-1 від 16 листопада 2007 року з реєстровим номером 494 та вилучити вказаний запис з Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано припиненим іпотечний договір № 1707/1107/71-062-Z-1 від 16 листопада 2007 року посвідчений Ткачук М.Ю., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу за реєстровим № 494, що укладений між ОСОБА_1 та АКБ "ТАС-Комерцбанк".

Знято заборону відчуження нерухомого майна ОСОБА_1 накладену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Ткачук М.Ю. в зв`язку з укладенням іпотечного договору № 1701/1107/71-062-Z-1 від 16 листопада 2007 року з реєстровим номером 494 та вилучити вказаний запис з Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна .

У поданій апеляційній скарзі ПАТ "Дельта Банк", вважає рішення суду необґрунтованим, ухваленим з порушенням основних засад судочинства, норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що з моменту набрання рішенням суду про стягнення заборгованості з позивачки законної сили (17.12.2013) до фактичного виконання вказаного рішення (21.05.2018) пройшло три роки та шість місяців, тому вважає, що ОСОБА_1 безпідставно користувалася належними АТ "Дельта Банк" коштами протягом зазначеного строку.

Вказує, що відповідно до практики Верховного Суду, АТ "Дельта Банк" не зобов`язаний позиватися до суду про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, оскільки такі нарахування входять до складу основного зобов`язання та мають компенсаційний характер.

Отже вважає, що оскільки рішення Рівненського міського суду від 16.09.2013 було виконане лише через 3 роки і 6 місяців, тобто протягом всього цього часу відповідачем правомірно нараховувалися три відсотки річних та інфляційні втрати за користування належними останньому коштів, а тому позивач помилково вважає, що основне зобов`язання за кредитним договором виконане в повному обсязі та є припиненим і як наслідок, припинилось зобов`язання, які виникають з договору іпотеки як похідного зобов`язання.

За наведеного апелянт просив рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

Зазначає, що офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а не іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Відтак, слід дійти висновку, що норми ч.2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення гривневого грошового зобов`язання.

Також зазначає, що відповідачем було нараховано розрахунок 3% річних виходячи із гривневого еквіваленту простроченого зобов`язання, що не відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, які містяться у її постановах №761/26293/16 від 20.03.2019 та №373/2054/16 від 16.01.2019.

З огляду на наведене просили рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник банку в судове засідання не з`явився та апеляційну скаргу не відкликав, заяв по справі не подав.

Представник ОСОБА_1 адвокат Шевчук В.С. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Задовольняючи позовні вимоги, визнаючи припиненим договір іпотеки та знімаючи заборону на відчуження іпотечного майна, суд першої інстанції виходив з того, що основне зобов`язання, яке було забезпечене іпотекою виконане.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом установлено та не заперечується сторонами, що 16 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та АКБ "ТАС-Комерцбанк" було укладено кредитний договір №1701/1107/71-062.

На забезпечення його виконання було укладено між ОСОБА_1 та АКБ "ТАС-Комерцбанк" іпотечний договір № 1701/1107/71-062-Z-1 від 16 листопада 2007 року.

В подальшому права за цими договорами іпотекодержателем були відступлені на користь АТ "Дельта Банк".

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2013 року по справі №569/7533/13-ц за позовом АТ «Дельта Банк» було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (поручителя) заборгованість за кредитним договором в розмірі 405224 грн. (з них 395737,67 грн. - заборгованість за кредитом та 9486,33 грн. - заборгованість за відсотками) та 3441 грн. витрат по сплаті судового збору. Вказане рішення набрало законної сили 17 грудня 2013 року.

Згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Рівненського МУЮ про закінчення виконавчого провадження від 21 травня 2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Рівненського міського суду №569/7533/13-ц, виданого 27 листопада 2013 року, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором в розмірі 405224 грн. та судового збору у сумі 3441 грн. закінчено у зв`язку зі сплатою боргу у повному обсязі.

Банком не було знято заборону на відчуження майна, яке стало предметом іпотеки, що й слугувало підставою для звернення позивачки до суду за захистом порушеного права, яке місцевим судом обґрунтовано та на підставі закону було захищено.

Відповідно до ст.ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом або виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» , іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Отже, місцевий суд дійшов вірного висновку, що з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими.

Що стосується посилань апелянта на неврахування вимог ст.625 ЦК України при ухваленні оскаржуваного рішення, то вони не заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції вірно зазначив, кредитор дійсно має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ст.625 ЦК України. Однак, у матеріалах справи відсутні докази про звернення банку з вимогою до позивача про стягнення вказаних сум. Окрім позову 2013 року, за яким винесено рішення від 16 вересня 2013 року, будь-які інші вимоги до ОСОБА_1 банком не заявлялися, а індексації внаслідок знецінення коштів підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди банку із ухваленим у справі судовим рішенням.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Оскільки оскаржене рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, апелянт звільнений від сплати судового збору, судовий збір за подання апеляційної слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 04 жовтня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків