Справа № 363/2573/19
Провадження № 2/761/7356/2019
У Х В А Л А

19 вересня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Громадської спілки «Антикорупційна спільнота України» про захист честі, гідності та ділової репутації; визнання недостовірною та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію,

в с т а н о в и в:

20 червня 2019р. позивачка звернулася до Вишгородського районного суду Київської області з вказаним позовом.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25 червня 2019р. вказану справу направлено на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

10 вересня 2019р. справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Києва.

16 вересня 2019р., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Волошина В.О., справа 17 вересня 2019р. передана судді.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України, а саме п. 4) ч. 3 цієї статті:

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права.

Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо).

У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачкою, в прохальній частині позову не конкретизовано, яка сама інформація з публікації ОСОБА_2 розповсюджена на сторінці фейсбук підлягає спростуванню, яка на думку позивачки є недостовірною по відношенню до неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак позивачці необхідно надати виправлену редакцію позовної заяви з уточненими позовними вимогами.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Громадської спілки «Антикорупційна спільнота України» про захист честі, гідності та ділової репутації; визнання недостовірною та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: