Справа № 703/4626/18
28 лютого 2019 року Смілянським міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого-судді Пасацької Л.А.,
секретаря судового засідання Покотиленко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Сміла Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Позивач 11.12.2018 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що АТ «Акцент Банк» є правонаступником прав та обовязків ПАТ «Акцент Банк», за рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 р. про зміну організаційно правової форми та назви з ПАТ «Акцент Банк» на АТ «Акцент Банк».
АТ «Акцент-Банк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредиту у розмірі, встановленому Договором.
Відповідач була ознайомлена і згодна з «Умовами та правилами надання банківських послуг», банком надана повна інформація про умови кредитування.
Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за процентами, комісією, а також інших витрат згідно умов.
В звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань та з метою відновлення свого порушеного права, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою суду від 03.01.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд.
Представник позивача АТ «Акцент - Банк», ОСОБА_2, у судове засідання не зявився, звернувся до суду з клопотанням, в якому просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на адресу її місця проживання та реєстрації.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 лютого 2019 року вирішено провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного висновку:
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно п.13 Заяви, своїм підписом заявник підтверджує факт йому повної інформації про умови кредитування в ПАТ «Акцент-Банк», а саме: мету, для якої кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з короткими описом відмінностей між ними, в тому числі між зобовязаннями позивальника; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору (перелік усіх витрат, повязаних з одержанням тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги;можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та державні субсидії, на які позичальник має право, і відомості про те, від кого позичальник може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.
Відповідно до п.16 Заяви, заявник згоден, що ця Заява разом із запропонованими ПАТ «Акцент Банк» Умовами та правилами, що розміщені на сайті банку www:a-bank.com.ua, Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір.
Заява позичальника №АВН0RH130681912 від 14.01.2016 р. підписана особисто ОСОБА_1 та представником ПАТ «Акцент Банк».
Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1, звертаючись до ПАТ «Акцент Банк» з вищевказаною заявою та при її підписанні, у повній мірі була проінформована про умови кредитування запропоновані ПАТ «Акцент - Банк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій вигляді, з якими вона погодилася шляхом особистого волевиявлення.
При укладенні вищевказаного кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦПК України, зокрема договір приєднання - це договір, умови якого встановлені однією із сторін у формуляторах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Як вбачається з матеріали цивільної справи, ПАТ «Акцент Банк» свої зобовязання за договором виконало у повному обсязі, а саме - надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором.
Згідно п.п.2.7.4.2.2.2, 2.7.4.2.2.3, 2.7.4.2.2.4, 2.7.4.2.2.9 витягу з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент Банк» (далі Витяг), відповідач зобовязувався погашати кредит в порядку і терміни зазначені в Заяві; сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви і п.2.7.4.3.1 цих Умов та Тарифів, повну оплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніш дати фактичного повного погашення кредиту; сплатити банку винагороду у строки та у розмірі згідно Тарифів, Заяви та даних умов; повністю повернути кредит до дати, зазначеної в Заяві, при непогашенні кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість в частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою та на залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нараховується пеня відповідно до п.2.7.4.5.1 цих Умов з дати виникнення простроченої заборгованості.
Відповідно до п.2.7.4.3.1 Витягу, за користування кредитом в період з дати укладення цього Договору до дати погашення кредиту, якщо інше не передбачено в п.2.7.4.3.6 цих Умов, позичальник щомісячно у період сплати сплачує відсотки та винагороди у розмірі, зазначеному в Тарифах і Заяві.
Згідно п.2.7.4.3.6 Витягу, у разі порушення позичальником термінів погашення кредиту в строки, встановлені у Заяві та п.2.7.4.2.2.2, п.2.7.4.2.2.3 цих Умов, більш ніж на 210 днів, вся заборгованість за кредитом відповідно до заяви вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню у розмірі, зазначеному у розмірі, зазначеному в п.2.7.4.5.1 цих Умов. При цьому відсотки за користування кредитом не сплачуються.
Відповідно до п.2.7.4.5.1 Витягу, у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожний день прострочення, але не менше 1 (однієї) гривні.
Згідно п.2.7.4.5.4 Витягу, при порушенні позичальником термінів платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 90 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень +5% від суми заборгованості.
Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст. 1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору.
Положеннями ч.1 ст.1050 ЦК України, передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.257 ЦК України, стягнення боргу обмежується останніми трьома роками перед зверненням кредитора до суду.
Згідно ч.2 ст.258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.
Згідно ч.1 ст.259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.
Відповідно до п.2.7.4.5.6 Витягу, строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 (пять) років.
Отже, сторонами визначено строк позовної давності для вимог за цими договірними зобовязаннями у 5 років, який на день звернення позивача до суду не сплив.
Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання він зобов'язаний сплатити неустойку.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Проте, статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Оскільки, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України упостанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно зі ст. 263 ЦПК України враховується судом.
За умовами договору відповідач зобовязаний сплатити неустойку (штраф та пеню) в разі порушення ним зобовязання, проте з огляду на законодавчу заборону одночасного їх застосування суд вважає доцільним стягнути з відповідача неустойку у виді штрафу, враховуючи наступне.
Відповідно до висновків, що містяться у абз.3 п.п.3.2 п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг, відповідно до яких держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг.
Згідно п.2.7.4.3.2 Витягу, кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості за кредитом, перш за все, направляються для відшкодування витрат/збитків банку згідно з п.2.7.4.2.2.11, п.2.7.4.2.3.8 цих Умов, далі пені згідно з розділом 2.7.4.5. цих Умов, далі - простроченої комісії за кредитом, далі простроченої винагороди, далі - прострочених відсотків за кредитом, за кредитом, далі простроченої заборгованості за кредитом, далі комісії, далі винагороди, далі відсотків, далі кредиту, частина суми спрямовується на погашення заборгованості за кредитом.
Доказів, вчинення дій ПАТ «Акцент Банк», зазначених у п.2.7.4.2.2.11 та п.2.7.4.2.3.8 Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент Банк», за договором з ОСОБА_1 матеріали цивільної справи не містять, в звязку з чим суд приходить до висновку, що кошти, отримані від ОСОБА_1 для погашення заборгованості за кредитом, перш за все, направлялися на відшкодування пені з розділом 2.7.4.5. цих Умов.
З урахуванням зазначених підстав, на засадах розумності і пропорційності, враховуючи розмір отриманого позивачем кредиту, період та розрахунок нарахування пені одночасно з комісією, а також здійснені відповідачем періодичні погашення заборгованості, які першочергово списувались банком в рахунок сплати пені, з метою дотримання рівності прав та інтересів учасників справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача саме штраф, а тому у задоволенні вимог щодо стягнення пені відмовляє.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
В правовій позиції Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 16.11.2016 року №6-174цс16, зазначено, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, не звернули уваги, що, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, банк не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту.
Відповідно до п.1.1 Статуту Акціонерного товариства «Акцент Банк», затвердженого загальними зборами учасників протокол №1/2018 від 25 квітня 2018 року та погодженого з Національним банком України 27 червня 2018 року, Акціонерне товариство «Акцент Банк» є правонаступником прав та обовязків Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк».
У задоволенні решти позовних вимог АТ «Акцент - Банк» до ОСОБА_1 суд вважає за доцільне відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 гривень.
На підставі наведеного, ст. 61 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 року № 15-рп/2011, постанови Верховного Суду України №6-2003цс15 від 21.10.2015 р., ст.ст. 11, 15, 16, 212, 509, 525-526, 530, 549, 599, 610, 611, 615, 629-631, 634, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 9, 7, 12, 13, 76-78, 141, 223, 258-259, 263-265, 282, 284, 288-289 ЦПК України , суд
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області, а матеріали справ надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони у справі:
Головуючий: Л. А. Пасацька