Справа № 342/346/19
Провадження № 2/342/416/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

за участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , представника відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 25.07.2018 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 , зареєстрований 09.12.2004 відділом РАЦС Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 8; неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати біля нього. В позові ОСОБА_1 покликається на те, що у шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є неповнолітніми, перебувають на його вихованні та утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння та повагу, мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Раніше сторони разом їздили на роботу в Польщу. З 2013 р. відповідачка живе та працює в Польщі, додому приїздить на Різдво та Великдень на 2-3 дні. Відповідачка нехтує думкою позивача про те, що для збереження сім`ї подружжя повинно жити разом. Бажаючи зберегти сім`ю заради дітей, позивач у 2014 р. поїхав у Польщу до дружини. Наступного дня після його приїзду відповідачка повідомила, що в неї інші плани, вона їде у Швецію, на його очах сіла в автомобіль з незнайомими чоловіками та поїхала, нічого не пояснюючи. Протягом останніх п`яти років позивач самостійно виховує та утримує дітей. У приготуванні їжі та в догляді за дітьми позивачу допомагає його мати. Позивач неодноразово пропонував відповідачці повернутися додому, щоб він міг їздити на заробітки, а вона могла виховувати їхніх дітей, на що відповідачка не погоджувалась. Не дивлячись на те, що відповідачка постійно працює за кордоном, коштів на утримання дітей вона не надавала. У 2017 році відповідачка почала надсилати позивачу 60-70 доларів на утримання двох дітей на 3-4 місяці. У соціальних мережах відповідачка постійно проводить переписку з незнайомими мужчинами, що викликає у позивача обґрунтовані сумніви у її подружній вірності. Тривале роздільне проживання призвело до припинення між сторонами сімейних відносин. Сторони протягом останніх п`яти років фактично проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям. Позивач вважає, що шлюб існує формально, подальше збереження сім`ї неможливе та суперечить його інтересам, тому просить задовольнити позов.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 покликається на те, що з позивачем ОСОБА_1 одружилися 09 грудня 2004 р., в них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сторони зареєстровані в с. Чернелиця Городенківського району в будинку батьків. Так як в Україні вони не мали можливості заробити кошти на придбання для сім`ї житла та утримання дітей, тому почали разом їздити за кордон на тимчасові роботи. З 2013 року ОСОБА_1 не захотів їхати з нею за кордон та залишився вдома. Відповідачка змушена була заробляти гроші на утримання дітей.

ОСОБА_1 15.11.2018 подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що фактичні сімейні відносини між ним та відповідачкою припинилися п`ять років тому. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим за жодних обставин. Процес розірвання шлюбу між ними триває з липня 2018 року, протягом цього часу діти живуть з позивачем, вони потерпають від пресу по телефону з боку відповідачки, нервують, втратили нормальний апетит, неуважні на заняттях. Позивач не погоджується на збереження шлюбу, а відповідачка своїми вчинками лише погіршує ситуацію, що суперечить інтересам їхніх дітей. Відповідачка ОСОБА_2 почала зрідка навідуватися до дітей та надавати символічні суми на їх утримання після того, як він пригрозив, що позбавить її батьківських прав. Відповідачка не довела, що з моменту звернення позивача до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу змінилися обставини, які стали причиною звернення до суду. Вона не змінила свого ставлення до сім`ї, до виконання своїх батьківських обов`язків, а довготривалий судовий розгляд справи лише травмує дітей.

Ухвалою суду від 25 березня 2019 року по справі № 342/792/18 справу роз`єднано в два самостійні провадження: 1) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 2) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі з підстав наведених в позові, та просить задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні вказала, що згідна на розірвання шлюбу. Пояснила, що з позивачем неможливо жити. Просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_2 ».

Представник відповідачки в судовому засіданні зазначила, що оскільки сторони не проживають разом, сімейні відносини між ними припинені, то згідно приписів Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами слід розірвати.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 09 грудня 2004 року у Тернавській сільській раді Старосамбірського району Львівської області, актовий запис за № 8, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 14 квітня 2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області.

У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис за № 06 від 11 липня 2005 р., та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис за № 11 від 13.07.2009 р., що стверджується копіями свідоцтв про народження, відповідно: серії НОМЕР_2 , виданого 14 грудня 2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області та серії НОМЕР_3 , виданого 13 липня 2009 р. Чернелицькою селищною радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Копією акту обстеження умов життя, проведеного в смт Чернелиця Городенківського району Івано-Франківської області від 25.07.2018, копією довідки №360, виданої виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області від 25.07.2018 стверджено, що ОСОБА_1 , 1973 року народження проживає у власному житловому будинку з дочкою ОСОБА_4 , 2005 року народження, сином ОСОБА_5 , 2009 року народження; дружина ОСОБА_2 , 1981 року народження зареєстрована, але не проживає.

Ухвалою суду від 19 квітня 2019 року сторонам надавався строк для примирення - два місяці, провадження в справі було зупинено до закінчення строку для примирення сторін. Ухвалою суду від 27 червня 2019 року провадження в справі поновлено.

Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що сторони спільно не проживають близько двох років, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За наданий судом двохмісячний строк для примирення сторони не помирилися. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання відповідачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_2 ».

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112-114 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 09 грудня 2004 року Тернавською сільською радою Старосамбірського району Львівської області, актовий запис № 8.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище « ОСОБА_2 ».

Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Місце реєстрації проживання відповідачки ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Судове рішення (повне) складене 04.10.2019.

Суддя: Ничик Г. І.