Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/646/19

01 жовтня 2019 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Круль І.В.

за участю секретаря с/з Сіщук Г.Б.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю.

Позовні вимоги мотивує тим, що за час перебування у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_8 з 01 січня 1993 року по 31 грудня 2011 року вони спільно побудували житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані по АДРЕСА_1 . ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з чим відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями померлого є його діти: ОСОБА_5 - спадкоємцем за заповітом, а ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом. 03 травня 2019 року вона звернулася до нотаріуса з вимогою про видачу їй свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, яке складається з 1/2 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва. Просить суд визнати спірне нерухоме майно об`єктом права спільної сумісної власності її та ОСОБА_8 , визнати за кожним право власності на 1/2 частину вказаного майна.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 заперечили проти позову, просять врахувати наявність заповіту спадкодавця ОСОБА_8 щодо належного йому майна.

Відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судові засідання на неодноразові виклики не з`являються, будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Стаття 74 Сімейного кодексу України врегульовує право на майно жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. В ч.1 даної статті вказано, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно ч.2 ст. 74 СК України на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області № 338/37/19 від 14 березня 2019 року, яке набрало законної сили, у справі за заявою ОСОБА_4 встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 01 січня 1993 року по 31 грудня 2011 року (а.с.6).

Перебуваючи в фактичних шлюбних стосунках ОСОБА_8 та ОСОБА_4 побудували житловий будинок та господарські будівлі і споруди, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Порогівською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області 25 червня 2007 року, ОСОБА_8 є власником домоволодіння АДРЕСА_1 . Право власності на нерухоме майно зареєстровано в Івано-Франківському ОБТІ 25 червня 2007 року (а.с. 8-9).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_8 . приватним нотаріусом Богородчанського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Білусяк Л.В. заведена спадкова справа № 14/2018. Спадкоємцями померлого є: за заповітом - син ОСОБА_5 , за законом - син ОСОБА_6 , дочки ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

Згідно ст. 71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини.

03 травня 2019 року ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Богородчанського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Білусяк Л.В. з вимогою про видачу їй свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 01-16/35 від 03 травня 2019 року нотаріус відмовила у видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на частку в спільному майн подружжя, яке складається з 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 з тих підстав, що вона є спадкоємцем четвертої черги спадкування, а не одним із подружжя (а.с.7).

З огляду на положення ст.ст. 60,61,74 СК України, суд приходить до висновку, що спірне домоволодіння слід визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , оскільки набуте ними за час спільного проживання.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року № 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Також, здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

В пункті 12 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Розглядаючи спори, пов`язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 не надали суду доказів, які б підтверджували їх заперечення проти позову та спростовували наведені позивачем обставини. Посилання відповідачів на волю спадкодавця, визначену у заповіті, який посвідчений секретарем Порогівської сільської ради Будункевич Г.І. 12 травня 2017 року, суд не бере до уваги, оскільки це суперечить вимогам ст. 74 СК України.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм матеріального права та встановлених обставин справи дозволяє дійти висновку про підставність позовних вимог щодо визнання нерухомого майна - домоволодіння АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , та визнання за ними права власності на 1/2 частку вказаного майна за кожним.

На підставі наведеного, ст.ст. 60,61,70,74 СК України, керуючись ст.ст. 258-259, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю задовольнити.

Визнати домоволодіння за АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_8 право власності на 1/2 частку, за кожним, у домоволодінні АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 жовтня 2019 року.

Головуюча І.В. Круль