Ухвала

07 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 280/1064/18

провадження № 61-17800ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення, ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар», третя особа: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про захист прав споживача, відновлення порушеного права та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати незаконними дії Приватного акціонерного товариства «Київстар» (далі - ПрАТ «Київстар») щодо встановлення з 26 червня 2018 року тарифу з оплати послуг мобільного зв`язку абонентського рахунку тел. НОМЕР_1 , не погодженого із споживачем; визнати незаконними дії ПрАТ «Київстар» щодо списання 50 грн з 26 червня 2018 року з його абонентського рахунку тел. НОМЕР_1 у рахунок не замовлених та не наданих послуг мобільного зв`язку; відшкодувати за рахунок відповідача 50 грн матеріальної шкоди шляхом перерахування коштів на його абонентський рахунок; зобов`язати відповідача розблокувати вихідні дзвінки з рахунку тел. НОМЕР_1 ; визнати незаконними дії відповідача щодо безпідставної відмови йому з оплати послуг мобільного зв`язку вказаного абонентського рахунку з оплатою послуг відповідно до тривалості часу (секундна, хвилинна) та обсягу даних (кілобайт, мегабайт), кількість повідомлень, сеансів зв`язку; стягнути з відповідача 1 000 грн витрат з підготовки позовної заяви до суду; стягнути 8 000 грн моральної шкоди; винести окрему ухвалу про наявність ознак злочину, передбаченого частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України щодо окремих посадових осіб ПрАТ «Київстар» та направити матеріали справи до Головного управління Національної поліції м. Києва для відкриття кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Київстар», третя особа: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про захист прав споживача, відновлення порушеного права та відшкодування шкоди відмовлено.

У жовтні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на рішення, ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржені судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 . Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Так, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року необхідно відмовити з огляду на наступне.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що ОСОБА_1 в апеляційному порядку оскаржував лише рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року. Відомості щодо оскарження ОСОБА_1 в апеляційному порядку ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року в матеріалах касаційного провадження відсутні.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ухвала Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року не переглядалась по суті в порядку апеляційного провадженняразом із рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року, тому у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року необхідно відмовити з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Станом на 01 січня 2019 року п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 960 500 грн (1 921* 500).

Предметом спору у даній справі є вимога як майнового характеру - про відшкодування завданих збитків і моральної шкоди, так і немайнового характеру - про визнання незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

Вимоги майнового характеру про відшкодування завданих матеріальних збитків і моральної шкоди заявлені у розмірі 50 грн, 1 000 грн та 8 000 грн відповідно, що станом на 01 січня 2019 року не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 960 500 грн (1 921 * 500).

Верховний Суд урахував ціну та предмет позову, складність справи та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Верховним Судом не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Разом із тим, Касаційний цивільний суд вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, так і для висновку про те, що особа, яка подає касаційну скаргу, позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, а також, що дана справа становить значний суспільний інтерес.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення, ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 травня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар», третя особа: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про захист прав споживача, відновлення порушеного права та відшкодування шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, які подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко