Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.02.2019 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Шиповича В.В.

секретаря судового засідання Євтушенко М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

11.12.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом, посилаючись на те, що їй на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. Іншим співвласником є її донька ОСОБА_3, яка за даною адресою не зареєстрована і не проживає. ОСОБА_4 довідки про реєстрацію місця проживання особи, - позивач зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 15.10.1993 і по теперішній час. Також за даною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в квартирі немає, квартирою він не цікавиться. Свою частину квартири він 03.02.2011 подарував позивачу, що підтверджується відповідним договором дарування. Перешкод в користуванні жилим приміщенням вона відповідачу не чинила. Відповідач ОСОБА_2 являється її сином, в 2017 році він на фоні постійних сімейних розладів зібрав речі та пішов з дому в невідомому напрямку, де він зараз знаходиться позивачу невідомо. Реєстрація відповідача в належному їй житловому будинку обмежує її права як власника та впливає на розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, можливість оформлення пільг. А тому просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом, а саме: квартирою № 6 в будинку № 18 по вулиці Нечуя-Левицького в місті Черкаси.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задоволити, судові витрати залишити за нею, підтвердила обставини викладені в позові. При цьому проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання. Причини неявки суду невідомі.

Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача ОСОБА_2 повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без повідомлення причин, у визначений судом строк відзив на позов, та докази, які б підтверджували такі заперечення суду не надав, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи.

Виклад позиції третьої особи.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задоволити, підтвердила обставини викладені в позові. Додатково повідомила, що місце проживання брата ОСОБА_2 їй невідоме, засоби звязку з ним відсутні.

Інформація про рух справи, заяви та клопотання сторін.

Ухвалою суду від 28.12.2018 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.

Фактичні обставини встановлені судом; зміст спірних правовідносин; докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; оцінка доказів та аргументів сторін.

На підставі Свідоцтва про право власності на житло №27166 виданого 29.01.2002 Придніпровським райвиконкомом, Договору дарування частини квартири посвідченого 03.02.2011 державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, - квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 (частка у праві власності 2/3) та ОСОБА_3 (частка у праві власності 1/3). Вказана інформація підтверджується Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 27.02.2019.

При цьому відповідач ОСОБА_2 свою частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 03.02.2011 відчужив (подарував) ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11.03.2015 і по теперішній час зареєстрований за адресою АДРЕСА_3, що підтверджується відомостями Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 21.12.2018.

ОСОБА_4 опитування сусідів № 760 від 17.10.2018 складеного ОСОБА_6 (прож. АДРЕСА_4), ОСОБА_7 (прож. АДРЕСА_5), ОСОБА_8 (прож. АДРЕСА_4) та посвідченого головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Яблуневий» ОСОБА_9 - ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_6 більше року.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

ОСОБА_4 із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 346 ЦК України, - право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

За змістом п.34 Постанови №5 від 07.02.2014 року Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», - власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члені сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування втратив свою частку у праві власності на квартиру - втратив право власності на житло, яке передбачає у тому числі право користування квартирою, відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем свої реєстрації за адресою АДРЕСА_7, вже понад рік не користується цим житлом та не сплачує за житлово-комунальні послуги, що у свою чергу порушує право позивача на реалізацію нею пільг по сплаті витрат, повязаних з утриманням житла. Договір найму житла між власником домоволодіння та відповідачем ОСОБА_2 відсутній, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_4 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує клопотання позивача про покладення судових витрат на неї.

На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391,405 ЦК України, ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_6) - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_6) таким, що втратив право користування житлом за адресою АДРЕСА_8.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкас. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_10