Справа № 310/9016/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(Заочне)

27 лютого 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Дубровської Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Гоноболіної О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 19 листопада 1996 року серії ААА № 270377, посвідченим державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 Крім неї у квартирі зареєстрований її син ОСОБА_2, при цьому останній починаючи з 2014 року не проживає у житловому приміщенні. Таким чином, за зареєстрованим місцем проживання відповідач не проживає понад трьох років, особистих речей у житловому приміщенні не має. Наразі виникло питання про розпорядження майном власника, тому змушена звернутися до суду для вирішення питання про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився. Матеріали справи містять заяву від 27 лютого 2019 року про розгляд справи без її участі та задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України».

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії договору купівлі - продажу від 19 листопада 1996 року серія ААА № 270377, посвідченим державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, копії реєстраційного посвідчення БТІ та копії технічного паспорту від 23 січня 1995 року, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 ( минула назва вул. Гайдара) у м. Бердянськ Запорізької області (а.с. 6-9).

З довідки Відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області за № 5604 від 07 листопада 2018року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_2 (вул. Гайдара) у м. Бердянськ Запорізької області зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с. 14).

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на свій розсуд.

В ст. 391 ЦК України вказано, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, приходиться позивачу сином, у 2014 року відповідач зібравши свої речі та інше належне йому майно виїхав з житлового приміщення і з того часу не мешкає у будинку витрати по його утриманню, сплати комунальних послуг не несе. Наведене не спростовується актом про фактичне проживання громадян, які мешкають у житловому приміщенні, що є обєктом їх права власності від 26 січня 2019 року за № 1/19 та довідкою ОСББ «ТОР» від 25 жовтня 2018 року.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 понад один рік не мешкає у зазначеній квартирі, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Статтею 156 ЖК України, передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення власності на житлове привішення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 156 ЖК України, 319, 391, 405 ЦК України, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою №47 в будинку №2 по бул. Гайдара в м. Бердянську Запорізької області.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складено 06 березня 2019 року.

Суддя Н. М. Дубровська