Провадження № 6/760/117/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Лазаренко В.В.

з участю секретаря - Каліщук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гуріної Євгенії Петрівни про примусове входження до житла, зацікавлені особи: стягувач - ПАТ «Державний ощадний банк України», боржник - ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

11.06.2018 року старший державний виконавець Солом'янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гуріна Є.П. звернулася до суду з поданням про примусове входження до квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування зазначає, що на виконанні у Солом'янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження № 46187220 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1157/11 від 22.09.2011, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» по кредитному договору в загальній сумі 719 768 грн. 03 коп..

26.01.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

26.01.2015 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна встановлено, що боржником зареєстрована АДРЕСА_1, яка перебуває в іпотеці ВАТ «Державний ощадний банк України» (стягувач).

З метою перевірки майнового стану та опису майна боржника державним виконавцем у присутності представника стягувача неодноразово, а саме 27.11.2017 р. та 23.01.2018 було здійснено виходи за місцем знаходження квартири боржника, але двері квартири ніхто не відкривав.

А тому, державний виконавець звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове входження до вищевказаної квартири з метою перевірки майнового стану боржника та здійснення опису майна.

Відповідно до ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки ст. 439 ЦПК України, якою врегульовано питання щодо розгляду подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, не передбачено повідомлення учасників справи, суд розглядає подання в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні подання, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 13 ч. 3 ст. 18 України «Про виконавче провадження» передбачено право виконавця на звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно зі ст. 439 ЦПК питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту ст. 439 ЦПК вбачається, що вирішення питання про проникнення до житла боржника в судовому порядку може мати місце для встановлення майна боржника чи майна та коштів, належних боржникові від інших осіб.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов'язки боржника, серед яких, зокрема допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Статтею 30 Конституції України закріплено принцип недоторканості житла, відповідно до якого не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла.

В силу положень ст. 12 ЦПК України, державний виконавець повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Солом'янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження № 46187220 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1157/11 від 22.09.2011, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» по кредитному договору в загальній сумі 719 768 грн. 03 коп.

Дане виконавче провадження було відкрито за заявою стягувача постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2015.

Відповідно до матеріалів справи боржник ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_1. Дана квартира, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна належить на праві власності боржнику ОСОБА_2.

З актів державного виконавця від 27.11.2017 р. та 23.01.2018 вбачається, що державним виконавцем в присутності стягувача були здійснені виходи за адресою боржника, проте двері квартири ніхто не відчинив.

Разом з цим, з матеріалів справи не вбачається, в який час доби були здійснені виходи державного виконавця, також не вбачається, що боржник в цей час знаходився вдома та умисно не відчиняв двері.

Крім того, в матеріалах справи, міститься копія зворотнього повідомлення відповідно до якого, вимога державного виконавця особисто не було отримано боржником, а іншою особою за довіреністю.

Також, державним виконавцем не надано доказів того, що боржника було попереджено про наміри державного виконавця здійснити вихід за його адресою з метою опису та арешту майна боржника та даної квартири з подальшою реалізацією.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що на даний час, в рамках здійснення виконавчого провадження № 46187220 відсутні обставини, що свідчать про те, що боржник порушував, покладені на нього зобов'язання, відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» та вчиняв перешкоди державному виконавцю у здійсненні дій по виконанню виконавчого напису № 2-1157/11 від 22.09.2011, а тому подання державного виконавця задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст.ст. 18-19, 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 12, 439 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гуріної Євгенії Петрівни про примусове входження до житла боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.В. Лазаренко