Справа № 158/3011/18
Провадження № 2/0158/763/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Корецької В.В.

за участю секретаря - Процик Л.В.

представника позивача - Щербяк Ю.В.

представника відповідача - Хомича Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що 13.04.2018 року близько 12 год. 15 хв. відповідач ОСОБА_3 на 321 км. + 500 м. автодороги «Київ-Чоп», керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Крафтер», д.н.з. « НОМЕР_1 », здійснив виїзд на смугу руху протилежного напрямку, в результаті чого допустив зіткнення з автомобліем марки «Рено Кенго», д.н.з. « НОМЕР_2 » під його керуванням, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

21.11.2018 року ПП «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС-АЛЬФА» було виконано оцінку автомобіля марки «Рено Кенго» д.н.з. « НОМЕР_2 », згідно якої матеріальний збиток, завданий власнику вказано автомобіля становить 110129,42 грн., а згідно звіту про визначення ринкової вартості вказаного автомобіля після ДТП станом на 20.11.2018 року становить 29571,40.

Крім того також зазначив, що ПрАТ «Уніка» відшкодувала йому збитки частково у сумі 52850 грн., а тому просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь різницю в розмірі 35912,82 грн. (110129,42 грн. - 29571,40 грн. - 52850 грн.) у відшкодуванні завданої шкоди, 6000 грн. моральної шкоди, усі судові витрати та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 02.01.2019 року по даній справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

14.02.2019 року від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Хомича Р.В. до суду подано відзив на позовну заяву, згідно якого останній зазначив, що оцінку та звіт автомобіля позивача було проведено з власної ініціативи та до моменту звернення до суду з вказаним позовом. Крім того, позивачем нічого не зазначено, щодо звіту та оцінки пошкодженого автомобіля марки «Рено Кенго» д.н.з. « НОМЕР_2 » проведеного страховою компанією «УНІКА». З врахуванням наведеного, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.02.2019 року судовий розгляд даної справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

25.02.2019 року від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Щербяк Ю.В. до суду подано відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої зазначено, що законом не заборонено та термінів не передбачено на проведення незалежної експертизи, якщо автомобіль після ДТП не ремонтувався та його механічний стан пошкоджений на день проведення оцінки, а тому позовні вимоги просила задовольнити повністю.

22.04.2019 року від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Щербяк Ю.В. до суду подано заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду внаслідок ДТП у розмірі 30208,02 грн., в яку входить 2500 грн. оплата експертизи та 27708,02 - залишок стягнення матеріальної шкоди, згідно оцінки, 6000 грн. моральної шкоди, 5000 грн. - витрати на правничу допомогу та судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Щербяк Ю.В. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Хомич Р.В. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін по справі, кожного зокрема, всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.

Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.

Судом встановлено, що 13.04.2018 року близько 12 год. 15 хв. відповідач ОСОБА_3 на 321 км. + 500 м. автодороги «Київ-Чоп», керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Крафтер», д.н.з. « НОМЕР_1 », здійснив виїзд на смугу руху протилежного напрямку, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено Кенго», д.н.з. « НОМЕР_2 » під керуванням позивача ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Даний факт і вина відповідача ОСОБА_3 підтверджується постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 25.06.2018 року, відповідно до якої відповідача ОСОБА_3 притягнено до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування

Згідно із вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, спеціальна норма по відношенню до загальної - ч. 2 ст. 1187 ЦК України зазначає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Оскільки позивачу шкода завдана ОСОБА_3 , внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, тому обов`язок відшкодувати таку шкоду виникає у її завдавача незалежно від наявності вини.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається із звіту №307К про оцінку автомобіля марки «Рено Кенго», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » від 10.05.2018 року, замовником якої є ПрАТ СК «Уніка», ринкова вартість вищезазначеного автомобіля до його пошкодження складає 88405,61 грн., вартість відновлюваного ремонту в результаті його пошкодження з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 44266,35 грн. Даний звіт позивачем ОСОБА_2 оскаржено не було /а.с.80-85/.

Крім того, згідно страхового акту №00256918 ПрАТ СК «Уніка», сума страхового відшкодування становить 53425,61 грн. (88405,61 (страхова сума на момент страхового випадку)- 33980 (вартість залишків ТЗ) - 1000 (франшиза)/а.с.86/.

Страхове відшкодування ПрАТ СК «Уніка» згідно платіжного доручення від 16.10.2018 року перераховано на рахунок позивача ОСОБА_2 , що не оспорюється сторонами у судовому засіданні /а.с.55/.

Тобто, згідно вищезазначеного звіту №307К про оцінку автомобіля марки «Рено Кенго», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » від 10.05.2018 року, з врахуванням того, що автомобіль марки «Рено Кенго», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », після ДТП, залишився у власності (користуванні) позивача ОСОБА_2 , вартість якого оцінено у розмірі 33980 грн., страхове відшкодування останньому виплачено у сумі 53425,61 грн., а тому страхова сума у розмірі 88405,61 грн. погашена.

Разом з тим, позивачем було замовлено у ПП «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС-АЛЬФА» звіт про оцінку автомобіля марки «Рено Кенго» д.н.з. « НОМЕР_2 », № 606Е від 21.11.2018 року, згідно якої матеріальний збиток, завданий власнику вказано автомобіля становить 110129,42 грн., а вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля в результаті його пошкодження складає з ПДВ - 63647,14 грн. /а.с.10-20/.

Окрім того, статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено поняття «страхування» - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно статті 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією).

Статтею 980 ЦК України визначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності)

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 по справі № 755/18006/15-ц.

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_2 , отримавши страхову виплату за договором обов`язкового страхування від ПрАТ СК «Уніка», тим самим погодився з розміром шкоди, визначеним страховою компанією на підставі звіту №307К про оцінку автомобіля марки «Рено Кенго», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » від 10.05.2018 року, виходячи з ринкової вартості застрахованого автомобіля до ДТП.

Тобто, у позивача ОСОБА_2 та ПрАТ СК «Уніка» (страхова компанія відповідача) виникли договірні зобов`язання. Всі претензії щодо невиплати страхового відшкодування в повному обсязі повинні бути пред`явлені саме до Страховика.

Однак позивач не вимагає додаткового відшкодування шкоди від Страхової компанії, що свідчить про досягнення між ними згоди про розмір страхового відшкодування (розрахований виходячи зі звіту №307К від 10.05.2018 року про оцінку вартості матеріальної шкоди автомобіля «Рено Кенго», д.н.з. « НОМЕР_2 », а не звіту ПП «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС-АЛЬФА» про оцінку автомобіля марки «Рено Кенго» д.н.з. « НОМЕР_2 », № 606Е від 21.11.2018 року, який додано до позову), а тому договірні зобов`язання щодо відшкодування завданої шкоди є припиненими згідно зі ст. 599 ЦК України. Зазначене вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а відтак судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 76, 81, 141, 263-265, 287 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат Щербяк Юлія Василівна, адреса: м. Рівне, вул. Петра Могили, 22Б, Рівненської області.

Відповідач - ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_2 .

Представник відповідача - адвокат Хомич Роман Володимирович, адреса: м. Луцьк, вул. Винниченка, 26/410, Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повний текст рішення суду виготовлено 04.10.2019 року.