Справа № 752/6757/18
Провадження № 2/752/1469/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06.02.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Якушко Т.А,,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.01.2018 р. о 20.00 год. в м.Києві по пр-ту Перемоги, керуючи автобусом марки «Богдан» д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ д.н. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 01.03.2018 р. ОСОБА_3 визнано винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди.
Позивач посилається на те, що ОСОБА_3 у незаконний спосіб здійснював перевезення пасажирів, оскільки був зареєстрований як фізична особа-підприємець лише до 19.12.2017 р.
За проведення дослідження позивачем сплачено ТОВ «Асестуюча компанія «Укравтоекспертиза» грошові кошти в розмірі 1595,80 гривень.
На час настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Богдан» д.н. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз», яка визнана неплатоспроможним, в зв`язку з чим позивач звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування, однак йому було відмовлено у здійсненні виплат, оскільки документи для здійснення виплат за договорами, укладеними з ПрАТ «Європейський Страховий Союз» приймались лише до 28.02.2018 р.
З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача, як особи, винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди, завдану йому матеріальну шкоду, оскільки у інший спосіб він позбавлений можливості отримати відшкодування завданих збитків.
Крім того, позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 5000 гривень.
Позивач та його представник в ході судового розгляду підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач з вини відповідача зазнав матеріальних збитків, оскільки був пошкоджений його транспортний засіб, який потребує відновлювального ремонту, а також моральна шкода. За станом здоров`я позивачу необхідний транспортний засіб для пересування по місту, внаслідок його пошкодження та небажання відповідача врегулювати даний спір позивач зазнав душевних страждань, що виразились у нервових переживаннях, втраті спокою, необхідності витрачати свій час на вирішення питання про відшкодування збитків, зміні способу життя.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем реєстрації, судові повістки повернулись за закінченням терміну їх зберігання.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем реєстрації юридичної особи.
На підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд, за згодою позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Вислухавши позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30.01.2018 р. о 20.00 год. в м.Києві по пр-ту Перемоги, керуючи автобусом марки «Богдан» д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ д.н. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 01.03.2018 р. ОСОБА_3 визнано винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди.
В силу ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню.
Позивач є власником пошкодженого транспортного засобу ВАЗ д.н. НОМЕР_2 .
За проведення зазначеного дослідження позивачем були сплачені грошові кошти в розмірі 1595,80 гривень.
Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.
Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.
Відповідно до встановлених судом обставин на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Богдан» д.н. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий Союз».
Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
На підставі ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ст.12 зазначеного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
В зв`язку з невиконанням Страховиком своїх зобов`язань з виплати страхового відшкодування через свою неплатоспроможність, позивач звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування.
Листом від 3.1-05/3542 його повідомлено, що заяви та всі документи для здійснення страхового відшкодування за договорами, укладеними з ПрАТ «Європейський Страховий Союз» будуть прийматись лише до 28.02.2018 р.
Однак, рішення суду про встановлення вини ОСОБА_3 було постановлено лише 01.03.2018 р., в зв`язку з чим позивач втратив можливість отримати регламентну виплату від МТСБУ не з своєї вини.
З огляду на викладене, в даному випадку позивач набув право на відшкодування шкоди з відповідача, як особи, винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди.
При зверненні до суду позивач зазначає, що йому завдана не лише матеріальна шкода, але і моральна шкода внаслідок пошкодження транспортного засобу.
Судом встановлено, що у зв"язку з дорожньо-транспортною пригодою, отриманими травмами та пошкодженням транспортного засобу позивач зазнав моральних страждань, що полягали у душевних хвилюваннях, зміні нормального способу життя. Оскільки його робота пов`язана з необхідністю пересування і він є інвалідом 2 групи, за станом здоров`я транспортний засіб йому потрібен для пересування.
Також в ході розгляду справи судом встановлено, що на час звернення позивача до суду відповідач будь-яких дій щодо відшкодування шкоди не вживав, і позивач вимушений вирішувати зазначений спір в судовому порядку, що також призводить до зміни способу життя, витрачання часу на отримання правової допомоги, участі в судових засіданнях.
Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.
Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень є обґрунтованими і доведеними відповідними доказами, які досліджені судом.
Моральна шкода на підставі ст.1167 ЦК України підлягає стягненню з відповідача у справі.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі і стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у даній справі, понесені позивачем.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1409 гривень 60 копійок.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя