Номер провадження 4-с/754/87/19
Справа № 754/7835/19
У Х В А Л А

18 вересня 2019 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.

заявник ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_1 на незаконну дію державного виконавця; заінтересовані особи: державний виконавець відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в :

28 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на незаконну дію державного виконавця, в якій просить визнати оскаржувану дію неправомірною і скасувати постанову Кияниці Н.М. державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 16.06.2016 року про закінчення виконавчого провадження №9769646 у справі № 2-2203.

В обґрунтування доводів скарги заявник посилався на те, що 11.03.2008 року Деснянським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-2230 на виконання рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх доходів від заробітку щомісячно, починаючи з 21.02.2008 року та до повноліття доньок.

По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження № 9769646 від 11.08.2008 року в Голосіївському відділі державної виконавчої служби районного управління юстиції у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві, так як боржник працював в ТОВ «Еліт Партнер», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Генерала Родімцева, 15 а , кв. 4 .

Жодних відрахувань по виконавчому провадженню № 9769646 скаржник не отримувала, хоча в заяві про прийняття до виконання виконавчого листа було зазначено банківські реквізити для перерахунку аліментів.

З метою отримання інформації про стан виконавчого провадження скаржник звернулась до АО «Юридична консультація Деснянського району м. Києва».

18 квітня 2019 р. адвокатом Алєксєєвою С.А. було направлено адвокатський запит № 37 до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві з проханням надати інформацію відносно того, чи перебуває на виконанні виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх доходів від заробітку щомісячно, починаючи з 21.02.2008 року та до повноліття доньок.

13.05.2019 року адвокат Алкєксєєва С.А. отримала відповідь № 38948, в якій зазначено, що перевіркою АСВП встановлено:

11.08.2008 року до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшов виконавчий лист № 2-2203 від 11.03.2008 р.

11.08.2008 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам до відома, цього ж дня державним виконавцем винесено постанову про передачу виконавчого документа на виконання до підприємства, установи, організації.

16.06.2016р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.6 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення).

Таким чином, державним виконавцем, який виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 9769646, здійснив дію, яка порушує права скаржника та діючого на той період часу Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Скаржник дізналася про порушення свого права 13.05.2019 р.

З постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» від 16.06.2016 р. не погоджується.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції яка діяла на день винесення постанови) виконавче провадження підлягає закінченню у разі: закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Такий вид, як стягнення аліментів присуджується рішенням суду з дати звернення до суду з позовною заявою і до досягнення дітьми повноліття, а отже весь цей час виконавчий лист перебуває на виконанні у державного виконавця.

Діти скаржника на момент оскаржування даної постанови державного виконавця не набули повноліття.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 8 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції яка діяла на той час) Після закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів, у разі відсутності заборгованості із сплати аліментів адміністрація підприємства, установи, організації, фізична особа, фізична особа - підприємець, які проводили відрахування, повертають постанову державного виконавця про стягнення аліментів органу державної виконавчої служби з відміткою про перерахування в повному обсязі стягувачу утриманих сум аліментів. У разі якщо утримані суми аліментів стягувачу не перераховані, державний виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, роз`яснює йому права, встановлені частиною першою статті 87 цього Закону, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Тобто п. 8 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» чітко передбачено дії, які державний виконавець повинен здійснити після закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів.

Отже, з вищенаведеного чітко вбачається, що державний виконавець не вжив передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень та не вчинив виконавчі дії своєчасно і в повному обсязі, а натомість 16.06.2016 р. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» порушуючи не лише права скаржника, а й прав дітей.

Заявник до суду не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Інші учасники справи до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга на дії державного виконавця підлягає задоволенню за наступних підстав.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаєЗакон України «Про виконавче провадження», ст. 3 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що 11.03.2008 року Деснянським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-2230 на виконання рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх доходів від заробітку щомісячно, починаючи з 21.02.2008 року та до повноліття доньок.

По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження № 9769646 від 11.08.2008 року в Голосіївському відділі державної виконавчої служби районного управління юстиції у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві, так як боржник працював в ТОВ «Еліт Партнер», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Генерала Родімцева, 15 а , кв. 4 .

13.05.2019 року адвокат Алкєксєєва С.А. отримала відповідь № 38948, в якій зазначено, що перевіркою АСВП встановлено:

11.08.2008 року до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшов виконавчий лист № 2-2203 від 11.03.2008 р.

11.08.2008 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам до відома, цього ж дня державним виконавцем винесено постанову про передачу виконавчого документа на виконання до підприємства, установи, організації.

16.06.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення).

Суд вважає, що вимоги скарги є обґрунтованими, а постанова про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2019 року підлягає скасуванню.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги у відповідності достатті 451 ЦПК України суд постановляє ухвалу.

У разі обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про виконавче провадження»(стаття 18) на державного виконавця покладено обов`язки вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Оскаржувана постанова державного виконавця від 16.06.2016 року, зокрема мотивована тим, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції яка діяла на день винесення постанови) виконавче провадження підлягає закінченню у разі: закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Разом з тим, відповідно до п. 8 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції яка діяла на той час) Після закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів, у разі відсутності заборгованості із сплати аліментів адміністрація підприємства, установи, організації, фізична особа, фізична особа - підприємець, які проводили відрахування, повертають постанову державного виконавця про стягнення аліментів органу державної виконавчої служби з відміткою про перерахування в повному обсязі стягувачу утриманих сум аліментів. У разі якщо утримані суми аліментів стягувачу не перераховані, державний виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, роз`яснює йому права, встановлені частиною першою статті 87 цього Закону, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таких обставин, які б надавали державному виконавцю право закінчити виконавче провадження із зазначених підстав, по справі не встановлено і суду не доведено.

За вказаних обставин винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження є безпідставним, не відповідає вимогам закону, а скарга ОСОБА_1 - обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на незаконну дію державного виконавця; заінтересовані особи: державний виконавець відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2- задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову ОСОБА_7 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 16.06.2016 року про закінчення виконавчого провадження № 9769646 у справі № 2-2203

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: