У Х В А Л А

04 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 347/985/18

провадження № 61-17464ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2019 року, ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 19 червня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного природного парку «Гуцульщина» про визнання недійсним наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2019 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного природного парку «Гуцульщина» про визнання недійсним наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На зазначену ухвалу суду представником заявника було подано апеляційну скаргу, без дотримання вимог статті 356 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 19 червня 2019 року вказану вище апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків, шляхом подання оригіналу квитанції про сплату судового збору.

23 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2019 року, ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 19 червня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено оскарження ухвали суду апеляційноїінстанції щодо залишення апеляційної скарги без руху.

З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 19 червня 2019 року слід відмовити з вказаних підстав.

Касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року, як було зазначено вище, подана 23 вересня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію повного тексту постанови апеляційного суду було ним отримано 21 серпня 2019 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки посилання ОСОБА_1 на те, що копію повного тексту постанови апеляційного суду було ним отримано 21 серпня 2019 року не підтверджено доказами.

Розписка про отримання постанови від 30 липня 2019 року, на яку посилається заявник, до касаційної скарги фактично не долучена, про що уповноваженимипрацівниками Верховного Суду було складено акт № 1418 від 04 жовтня 2019 року, крім тогозазначена розписка не є належним доказом на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заявником не зазначено обставини, які перешкоджали отримати повний текст оскаржуваного судового рішення у день його складення, не надано жодного доказу щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України.

Таким чином, заявнику необхідно надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження (зокрема, конверт та супровідний лист про надсилання кореспонденції, довідку суду).

Крім того, до касаційної скарги не додано зазначені в додатках копії матеріалів як для суду, так для інших учасників справи, що підтверджується актом № 1418 від 04 жовтня 2019 року складеним уповноваженимипрацівниками Верховного Суду.

Згідно пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості сторін.

З огляду на викладене, заявнику слід подати до Верховного Суду копії доданих до касаційної скарги матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положеннястатті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статями 185, 392, 393, 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 19 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного природного парку «Гуцульщина» про визнання недійсним наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного природного парку «Гуцульщина» про визнання недійсним наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня врученнякопії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов