ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/557/19 Справа № 212/372/18 Суддя у 1-й інстанції - Науменко Я. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2018 року, яке постановлено суддею Науменко Я.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 11 вересня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.03.2014 р. з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 до її повноліття в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

14.11.2015 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 та від зазначеного шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У звязку з тим, що змінився його сімейний стан, оскільки на його утриманні, крім дочки ОСОБА_3, знаходиться ще син та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, які також потребують з його боку належного матеріального забезпечення, а фактичний розмір його доходу не виріс, позивач просив суд зменшити розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до 1/8 частки всіх видів його доходів, доки його дружина знаходиться у декретній відпустці, а подалі до 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитинною повноліття.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити його позовні вимоги посилаючись на неврахування судом першої інстанції доказів зміни його матеріального стану та наявності підстав для застосування ст. 192 СК України. Зокрема, суд не надав правової оцінки тому, що на його утриманні знаходиться син від шлюбу з ОСОБА_4 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, їх родина знаходиться у складній фінансовій ситуації. Дружина та дитина повністю перебувають на його утриманні і вони потребують його матеріальної допомоги, дружина в звязку із знаходженням у декретній відпустці не працює.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2014 року по справі №215/8377/13-ц стягнуто з ОСОБА_7 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.12.2013 року на утримання дочки ОСОБА_3 до її повноліття на користь матері ОСОБА_2 (а.с.4-5).

14.11.2015 року ОСОБА_7 уклав шлюб із ОСОБА_8, яка змінила прізвище після реєстрації шлюбу на «Вишнивецька».

20.10.2017 року народився ОСОБА_6, батьками якого у свідоцтві про народження зазначені позивач ОСОБА_7 і ОСОБА_9 (а.с.7).

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 послався на зміну свого матеріального стану в бік погіршення та зміну свого сімейного стану.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів в підтвердження зміни його матеріального стану в бік погіршення.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні розяснення щодо підстав зміни розміру аліментів наведені Пленумом Верховного Суду України в п. 23 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Отже, значне погіршення матеріального становища платника аліментів або зміна його сімейного стану, погіршення стану його здоровя, може бути підставою для задоволення його вимоги про зменшення розміру аліментів. Тягар доказування вказаних обставин покладається на позивача.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 62 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України.

На суд покладається обовязок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2014 року по справі №215/8377/13-ц стягнуто з ОСОБА_7 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.12.2013 року на дочку ОСОБА_3 до її повноліття на користь матері ОСОБА_2 (а.с.4-5).

14.11.2015 року ОСОБА_7 уклав шлюб із ОСОБА_8, яка змінила прізвище після реєстрації шлюбу на «Вишнивецька».

20.10.2017 року у ОСОБА_10 народився син - ОСОБА_6. (а.с.7).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 працює у ПАТ «Кривбасзалізрудком», протягом 2015 року ним отримано заробітну плату, за виключенням сплачених ним аліментів за рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2014 року, в розмірі 56347,10 грн., яка була розрахована на сімю з двох чоловік, що в середньому на одного члена сімї складає 2347 грн.

Протягом 2016 року позивачем отримано заробітну плату, за виключенням сплачених ним аліментів за рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2014 року, в розмірі 66637,67 грн., яка була розрахована на сімю з двох чоловік, що в середньому на одного члена сімї складає 2776 грн.

Протягом 2017 року позивачем отримано заробітну плату, за виключенням сплачених ним аліментів за рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2014 року, в розмірі 66637,67 грн., яка була розрахована на сімю з двох чоловік, що в середньому на одного члена сімї складає 3264 грн., однак з жовтня 2017 року, у звязку із зміною сімейного стану, змінилось матеріальне становище позивача, оскільки розмір заробітної плати позивача має бути розрахований на трьох членів сімї. (а.с.71-74).

Наведене вище, на думку колегії суддів, свідчить про те, що у звязку із зміною сімейного стану позивача змінився його матеріального стану, у звязку з перебуванням на утриманні позивача вже двох малолітніх дітей, що впливає на не здатність платника аліментів сплачувати їх у визначеному судом першої інстанції розмірі.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд не надав правової оцінки тому, що його родина знаходиться у складній фінансовій ситуації, оскільки дружина та дитина повністю перебувають на його утриманні і вони потребують його матеріальної допомоги, дружина в звязку із знаходженням у декретній відпустці не працює, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позивачем доведено зміну його матеріального стану у бік погіршення у звязку з народженням другої дитини, та зміну сімейного стану, що є підставою для застосування ст. 192 СК України.

На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що не є беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів той факт, що позивач одружився і в нього народилася ще одна дитина є помилковими, оскільки в даному випадку зміна сімейного стану та народження у позивача другої дитини, є підставою для застосування ст. 192 СК України та зменшення розміру аліментів.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав, передбачених статтею 192 СК України, для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, а тому, приймаючи до уваги матеріальне становище сторін й виходячи з рівності обовязку батьків утримувати дитину, конституційного права особи на прожитковий мінімум, колегія суддів приходить до висновку, що справедливим буде зменшити розмір аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати аліменти у зменшеному розмірі від дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, повноліття.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, у звязку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та невірного застосування норм матеріального права, згідно п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення по справі про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини- задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 березня 2014 року з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати аліменти у зменшеному розмірі від дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, повноліття.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: