РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/2758/18

Провадження № 22-ц/4815/145/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання - Тхоревський С.О.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк",

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2018 року (ухвалене у складі судді Бердія М.А.) у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів, -

в с т а н о в и в :

23 лютого 2018 року ПАТ "Укрсоцбанк" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів.

Позовна заява мотивована тим, що 11.06.2007 року між ОСОБА_3 та АКБ СР "Укрсоцбанк" укладено договір кредитну на купівлю автотранспортних засобів № 730/217-САФ03.16-2, за умовами якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 9710 дол США зі сплатою 12,00 % річних згідно порядку погашення заборгованості.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань за договором виникла заборгованість по сплаті основної суми кредиту у розмірі 5595,14 дол. США, що еквівалентно 151736,63 грн, а також по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 5994,86 дол США, що еквівалентно 162576,78 грн.

Просило суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість по нарахованих відсотках за договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 730/217-САФ03.16-2 від 11.06.2007 року у розмірі 5 994,86 доларів США.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано доказів наявності заборгованості ОСОБА_3 та її розміру. Надана позивачем довідка не може бути віднесена до документів первинної бухгалтерської документації.

03 грудня 2018 року АК "Укрсоцбанк" подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем належним чином доведено наявність заборгованості ОСОБА_3 за договором.

З метою підтвердження факту наявності заборгованості за кредитним договором до позовної заяви було додано довідку-розрахунок заборгованості станом на 08.12.2017 року.

В силу ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд першої інстанції мав можливість витребувати додаткові, належні та допустимі докази наявності заборгованості.

Сторони в судове засідання не з"явилися. Вони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення її без задоволення.

Судом встановлено, що 11 червня 2007 року між АКБ "Укрсоцбанк" (кредитор) та ОСОБА_3 (позичальник) укладено договір кредиту № 730/217-САФ03.16-2 на купівлю автотранспортних засобів, згідно умов якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 9710 дол США, зі сплатою 12 процентів річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 10 червня 2014 року (а.с. 8).

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв'язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов'язок суду.

Суд першої інстанції правильно встановив, що надана позивачем довідка-розрахунок заборгованості від 08.12.2017 року не є належним доказом наявності заборгованості ОСОБА_3 за укладеним між сторонами кредитним договором та не підтверджує розмір такої заборгованості згідно вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Належного розрахунку заборгованості АТ "Укрсоцбанк" не подано і до суду апеляційної інстанції.

Оскільки позовні вимоги не доведено, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Укрсоцбанк" залишити без задоволення, а заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук