Єдиний унікальний номер судової справи № 484/1936/16-ц
Провадження № 22-ц/812/1493/19
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Гавор В.Б.,

без участі осіб повідомлених про дату, час та місце розгляду справи належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 липня 2016 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Мельничуком О.В., у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі- ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

У червні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовну заяву вказував, що 21 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № NKP0АW10440011, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 11353,29 доларів США терміном до 20 листопада 2014 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором.

Вказує, що Банк зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в зв`язку з чим станом на 18 травня 2016 року утворилася заборгованість у сумі 9388,66 доларів США, яка складається з: 3450,67 доларів США - заборгованість за кредитом, 652,38 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 623,35 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 4205,76 доларів США- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи: 9,89 доларів США - штраф (фіксована частина), 446,61 доларів США - штраф (процентна складова).

Враховуючи вищевикладене просили стягнути на їх користь заборгованість у розмірі 9388,66 доларів США, що за курсом НБУ становить 237 251, 47 грн.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 липня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором станом на 18 травня 2016 року у сумі 9388,66 доларів США ,що за курсом 25,27 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.05.2016 року складає 237251,47 грн., яка складається: 3450,67 доларів США - заборгованість за кредитом, 652,38 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 623,35 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 4205,76 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи: 9,89 доларів США - штраф (фіксована частина), 446,61 доларів США - штраф (процентна складова) та 3558,77 грн. судового збору.

У червні 2019 року ОСОБА_1 діючи через свого представника ОСОБА_8 , звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 липня 2016 року, яку ухвалою цього ж суду від 10 липня 2019 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду першої інстанції відповідач подала на нього апеляційну скаргу.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги вказувала, що оскаржуване заочне рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що позбавило її можливості заявити клопотання про застосування позовної давності.

За такого просила оскаржуване рішення скасувати, застосувавши до спірних правовідносин позовну давність.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача просив розглядати справу без їх участі.

В силу ст.372 ЦПК України справу розглянуто за відсутності учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

За ч.ч.1-5 ст. 74 ЦПК України, 2004 р., судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбачені абзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу.

Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

За приписами ч.ч.1-4 ст. 76 ЦПК України, 2004 р., судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Порядок вручення судових повісток визначено ст. 76 ЦПК України, 2004 р. та Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 5.03.2009 № 270( далі - Правила).

Представник відповідача в апеляційній скарзі посилається на розгляд справи судом першої інстанції за відсутності відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач в установленому законом порядку зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28).

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду від 15 червня 2016 року відкрито провадження у даній справ та призначено судове засідання на 21 червня 2016 року (а.с.22).

За адресою реєстрації місця проживання відповідача, судом було направлено поштове відправлення з процесуальними документами: ухвала про відкриття провадження, судова повістка та копія позовної заяви з додатками.

На адресу суду 21 червня 2016 року від ОСОБА_1 надійшло факсом повідомлення про перенесення розгляду справи на іншу дату, оскільки вона перебуває за межами м. Первомайськ. Такого ж змісту до суду від ОСОБА_1 надійшла 22 червня 2016 року і телеграма

У зв`язку з цим, розгляд справи відкладено на 12 липня 2016 року на 13.00 год. Сторонам по справі направлено судові повідомлення.

У п. 106 Правилпередбачено, що під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище. На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище. Відповідні дані на бланку повідомлення про вручення також зазначаються про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", адресованого юридичній особі або фізичній особі за місцем роботи. Бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою у першочерговому порядку.

З наведених норм можна дійти висновку, що загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення про вручення його прізвище. Цей запис вносить працівник поштового зв`язку.

Натомість для вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто" або "Судова повістка" на бланку повідомлення розписується та зазначає прізвище одержувач (а не працівник поштового зв`язку).

Напис про одержання поштового відправлення учасником справи, в якому зазначене його прізвище, зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано.

Таку позицію висловив Верховний Суд у справі №222/1402/16-а у постанові від 20 березня 2019 року.

У данній справі містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, на яких вказано дату вручення, помітка, що відправлення вручене особисто, і написане прізвище « ОСОБА_1 ». Зазначені повідомлення не містить позначки «Судова повістка» або «вручити особисто», а тому особистого підпису та прізвища одержувача на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення не вимагається.

Отже, відповідач була обізнана про розгляд справи про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в суді, отримувала судовий виклик.

Надана відповідачем пояснювальна записка від листоноші ВПЗ-9 ОСОБА_9 від 23 липня 2019 року в якій вона зазначає про написання саме нею прізвища « ОСОБА_1 », зважаючи на матеріали справи та положення п. 106 Правил, не спростовує презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Інших доказів, які б підтверджували неотримання нею судового виклику відповідачем не надано.

З врахуванням викладеного суд першої інстанціїдійшов вірного висновку щодо належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи та можливість розгляду справи за її відсутності.

Зважаючи на вищезазначені норми процесуального закону та встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для розгляду справи за відсутності відповідача, у зв`язку з її неявкою в судове засідання призначене на 12 липня 2016 року, оскільки про час, дату і місце судового засідання відповідач повідомлена своєчасно та з врахуванням вимог ст.223 ЦПК України суд допустив розгляд справи за її відсутності.

Наведене поза розумним сумнівом вказує на недобросовісну поведінку ОСОБА_1 як учасника зобов`язальних правовідносин та учасника судового спору, а також на те, що суд першої інстанції вжив усіх передбачених законом заходів для належного повідомлення її про дату, час і місце розгляду справи.

Таким чином, при вирішення питання про можливість застосування судом апеляційної інстанції наслідків спливу строку давності, апеляційний суд виходить з того, що у ОСОБА_1 не існувало об`єктивних перешкод для участі у розгляді справи у суді першої інстанції і, за умови добросовісного виконання обов`язків (як процесуальних, так і зобов`язальних), вона мала можливість особисто бути присутнім у суді першої інстанції та заявити про застосування строку давності у спірних правовідносинах.

Зважаючи на встановлене, у апеляційного суду відсутні законні підстави для скасування рішення суду першої інстанції з підстави, передбаченої п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України.

Звертаючись до суду з позовом позивач вказав, що відповідач порушила покладені на неї умовами договору зобов`язання, а тому просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність позовних вимог у повному обсязі. Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України "Про банки та банківську діяльність" від 07 грудня 2000 року № 2121-III.

Відповідно до ст. 2 Закону, банківським кредитом визнається будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання сплати процентів та інших зборів з такої суми.

Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір.

За приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

21 травня 2018 року змінено організаційно-правову форму ПАТ КБ «ПриватБанк» на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк».

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 21 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № NKP0АW10440011 (а.с.9 зв. - 13).

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 12 вересня 2015 року ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 ( а.с.45).

Відповідно до умов договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти готівкою через касу чи/ або перерахувати на рахунок зазначений в п.7.1 Договору.

Згідно з п.7.1 розділу 7 цього договору Банк надає Позичальникові кредитні кошти на строк з 21 листопада 2007 року по 20 листопада 2014 року включно, у вигляді непонавлювальної лінії (далі - «Кредит») у розмірі 11353.32 дол. США на наступні цілі: 7458.71дол.США на купівлю автомобіля ( споживчі цілі), а також у розмірі 6.77дол.США для сплати за реєстрацію Предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п. 1.2; на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ № NKP0АW 10410011 від 21 листопада 2008 року, за договором особистого страхування № NKP0I К1044001S від 21.11.2007 року на строк до 20 листопада 2008 року у сумі 74,59 дол.США, а також винагороди за наданім фінансового інструменту в розмірі 223,76 дол.США, та у розмірі 3589,50 дол.США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених в п. 2.1.3, 2.2,7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0.76% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0.23% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашання кредиту згідно з п. 3.10. даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору.

Період сплати з 21 по 25 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором(за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку:

Щомісяця починаючи з наступного місяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 143.75 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсотками, винагородами.

Забезпечення виконання позичальником зобов`язань за даним договором виступає Chery SQR162L, LVVDC12AX8D006242, також інші види застави, іпотеки, поруки і т.п., надані Банку з метою забезпечення зобов`язань за даним договором ( п.7.3).

При порушені позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0.15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 грн. ( п.7.4).

При достроковому (як повному, так і частковому) погашенні кредиту Позичальник додатково сплачує Банку за користування кредитам 2.00% від суми кредиту, шо погашається достроково( п.7.5).

Проте відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості, у зв`язку з чим, станом на 18 травня 2016 року виникла заборгованість у сумі 9388,66 доларів США, яка складається: 3450,67 доларів США - заборгованість за кредитом, 652,38 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 623,35 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 4205,76 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи: 9,89 доларів США - штраф (фіксована частина), 446,61 доларів США - штраф (процентна складова).

Згідно наданого до суду позивачем розрахунку, останній платіж здійснено відповідачем 10 грудня 2013 року. Строк кредитування по 20 листопада 2014 року.

Банк звернувся до суду з даним позовом 03 червня 2016 року.

З врахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності, який закінчувався 20 листопада 2017 року, враховуючи правові позиції, що викладені у постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року по справі № 6-95цс14, від 11 лютого 2015 року по справі № 6-240цс14 та від 10 червня 2015 року по справі № 6-698 цс15, про те, що перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) для вимог про повернення кредиту в повному обсязі починається після закінчення кінцевого строку повернення кредиту (ст.261 ЦК України).

Частинами 3,4 ст.267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові

Зважаючи на те, що відповідач була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, а отже була обізнана про розгляд справи, не існувало об`єктивних перешкод для участі її у розгляді справи в суді першої інстанції, вона мала можливість особисто бути присутньою у суді першої інстанції та заявити про застосування строку давності у спірних правовідносинах, доводи апеляційної скарги про застосування позовної давності відхиляється колегією суддів.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування рішення суду першої інстанції, а тому її слід відхилити, залишивши без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381,382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у випадку та з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Т.Б. Кушнірова

____________________________________________________________________________

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2019 року.