ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Харків

справа № 621/532/17

провадження № 22-ц/818/1256/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Бровченка І.О., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Позивач (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_1,

Відповідач (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_2,

Треті особи: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини;

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини;

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22 листопада 2018 року, ухваленого суддею Овдієнком В.В.,-

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась доЗміївського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просила визначити місце проживання малолітнього сина, ОСОБА_4, 27.02.2012 року, разом з нею.

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1, в якому просив визначити місце проживання малолітнього сина, ОСОБА_4, 27.02.2012 року, з ним.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 22 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про визначення місця проживання малолітньої дитини - задоволено частково. Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1, яка має зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, під час її перебування на території України. У разі виїзду ОСОБА_1 за межі України без малолітнього сина ОСОБА_4, на час відсутності ОСОБА_1 на території України визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_2, за його місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, в'їзд Садовий, будинок 3а. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що найбільше відповідатиме інтересам малолітньої дитини визначення місця її проживання з матір'ю, з якою він на даний час зареєстрований, а також і фактично проживає. Водночас, за сімейними обставинами ОСОБА_1 може виїзжати за межі України, але при цьому малолітній ОСОБА_4, виїзд якого має узгоджуватися з батьком або вирішуватися в судовому порядку, буде залишатися в Україні, з метою виключення можливості позбавлення дитини навіть на короткий час батьківської опіки, тому на період відсутності матері місцем проживання дитини визначено з батьком ОСОБА_2В, щодо якого в матеріалах справи наявні належні та достовірні докази його турботи про дитину.

Не погоджуючись з рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 22 листопада 2018 року, адвокат ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції, визначивши місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матірю ОСОБА_1.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права.

Зазначає, що з урахуванням змісту ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини може бути одне, а у разі наявності спору між батьками з приводу того, з ким з них має проживати дитина, суд, дослідивши докази, має вирішити з яким з батьків (з матірю або з батьком) буде проживати дитина.

Суд першої інстанції визначив місце проживання малолітнього ОСОБА_4 залежно від умови перебування ОСОБА_1 на території України, проте висновок суду про задоволення чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).

Встановлюючи місце проживання малолітнього ОСОБА_5 з батьком в періоди, коли ОСОБА_1 перебуватиме за кордоном, суд вийшов за межі позовних вимог та фактично визначив порядок участі батька у вихованні дитини.

Вважає, що суд першої інстанції обмежив конституційне право ОСОБА_1 самостійно визначати місце власного проживання, оскільки суд у резолютивній частині вказав адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1, де вона має проживати разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_5, проте законодавством передбачено визначення судом місця проживання дитини з одним із батьків, а не визначення місця проживання дитини із зазначенням конкретного місця проживання (адреси) батьків.

ОСОБА_2 до апеляційного суду надано відзив, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (позивач за первісним позовом) та ОСОБА_2 (позивач за зустрічним позовом) перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.07.2011 по 31.07.2015, мають спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження та рішенням Харківського районного суду Харківської області від 31.07.2015 по справі №635/3606/15-ц, копії яких залучені до матеріалів справи (т. 1 а. с. 8, 11, 99-102).

Відомості протоколу бесіди з батьками з питань спору щодо місця проживання дитини від 27.01.2017, складеного працівником служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації свідчить про невирішене питання між сторонами про місце проживання їх спільної дитини ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 13).

Крім спільного з ОСОБА_2 сина ОСОБА_6, ОСОБА_1 має дітей: дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, та сина ОСОБА_8 Муратхана, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується даними свідоцтва про народження ОСОБА_7 1-ВЛ №089192 та посвідченням особистості громадянина ОСОБА_9 Республіки серія R13 №063222 (т. 1 а. с. 9, 10).

Місце проживання ОСОБА_1 08.11.2003 зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, б. 3. Разом з нею зареєстровані діти: син ОСОБА_4, 27.02.2012 р.н; дочка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5. Крім того, за вказаною адресою проживають: її батько ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, брат ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_9, невістка ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_10 (т. 1 а. с.7, 21-23, 25-28).

За місцем проживання в смт. Безлюдівка ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони, скарг та заяв на її неправомірні дії не надходило, будь-які компрометуючі матеріали відсутні (т. 1 а. с. 23, 24, т. 2 а. с. 32).

Згідно з сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 12ЯЯФ №379759 від 14.09.2016 у ОСОБА_1 ознак наркологічних захворювань не виявлено (т. 1 а. с. 28).

Згідно з медичною довідкою про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 12ЯЯФ №408338 ОСОБА_1 психіатричних протипоказань не має (т. 2 а. с. 33).

Відомостями закордонного паспорта громадянки України ОСОБА_1 підтверджується, що вона дійсно з 2015 року неодноразово виїзжала до Туреччини (т. 2 а. с. 63-67).

Даними міжнародного свідоцтва про шлюб серія Р 01 №326803 від 08.01.2016 підтверджується, що ОСОБА_8 Октай та ОСОБА_1, яка має посвідку на проживання в Туреччині, зареєстрували шлюб, прізвище подружжя після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 (т. 1 а. с. 29-34).

Матеріали справи містять нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_8 Октая, про гарантування забезпечення витрат, пов'язаних на весь час перебування за кордоном дружини та її дітей (т.1 а.с. 14).

За даними виписки з Єдиного державного реєстру осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФО-П ОСОБА_1, взята на облік ДФСу Харківській області з 13.07.2018(т.2а.с.191-193)

Даними реєстру платіжних документів з 01.08.2018 по 22.10.2018 ФО-П ОСОБА_1 в АТ «Укрексімбанк» підтверджується рух коштів у зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності (т.2а.с.194,195).

ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання в будинку 3-а, в'їзд Садовий в м. Змієві, який належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (т. 1 а. с. 42, 81-84, 94), на обліку в психіатричному і наркологічному кабінетах не знаходиться (т. 1 а. с. 79), до кримінальної відповідальності не притягувався та в розшуку не перебуває (т. 1 а. с. 80), має постійне місце роботи у ФО-П ОСОБА_13, за період грудень 2016 - травень 2017 отримав дохід 17 550,44 грн., характеризується позитивно (т. 1. а. с. 89, 90), сума нарахованих відсотків по депозитних рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк» у 2016 році склала 10 569,01 грн. (т. 1 а. с 88).

За даними акта обстеження матеріально-побутових умов від 06.03.2017, складеного секретарем Зміївської міської ради ОСОБА_14, та акта обстеження умов проживання від 27.04.2017, складеного працівниками служби у справах дітей Зміївської РДА ОСОБА_22 та Зміївського ЦСССДМ ОСОБА_15, ОСОБА_2 проживає у власному будинку по в'їзду Садовому, буд 3а, м. Змієва. З грудня 2015 з ним фактично проживає син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 У будинку створено належні умови для проживання дитини (т. 1 а. с. 92, 93).

Згідно з довідкою Зміївського дошкільного навчального закладу №2 Зміївської міської ради від 13.02.2017 та 20.09.2018, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, відвідував заклад з 11.01.2016, відвідував заняття гуртка «Слухняний язичок». Вихованням дитини займався батько (т. 1 а. с. 91, т. 2 а. с. 152). Відомостями платіжних документів підтверджуються витрати ОСОБА_2 на оплату утримання сина в дошкільній установі (т. 2 а. с. 154-157).

З довідки КЗ «Зміївський центр дитячої та юнацької творчості Зміївської районної ради Харківської області» від 19.01.2018 вбачається, що ОСОБА_4, з 01.09.2017 року відвідував гуртки «Образотворче мистецтво», «Циркова студія» (т. 2 а. с. 22).

Плануючи подальше проживання дитини у нього, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 05.06.2018 №14-1-23 придбав навчальну друковану продукцію на суму 1980 грн. (т. 2 а. с. 153).

За інформацією Зміївського ліцею №1 від 27.06.2018 та 13.09.2018, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, був зарахований на навчання до 1-Б класу (наказ про зарахування учнів від 01.06.2018 №48-у) та з 01.09.2018 приступив до навчання. Але з 03.09.2018 ОСОБА_4, в ліцеї відсутній. Згідно з заявою матері ОСОБА_1 від 13.09.2018 він перебуває з нею на відпочинку (т. 2 а. с. 54, 123).

За відомостями Безлюдівського юридичного ліцею від 20.09.2018, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, був зарахований до ліцею наказом від 03.08.2018 №72-у на підставі заяви матері дитини ОСОБА_1 До занять 03.09.2018 не приступив. Був відрахований наказом від 10.09.2018 року № 92-у на підставі підтвердження факту навчання в іншому ЗЗСО (т. 2 а. с. 127-129, 131).

Згідно з довідкою Харківського приватного навчально-виховного комплексу «Гімназія Очаг» Харківської області від 03.09.2018 ОСОБА_4 навчається у 1-А класі цього комплексу (т. 2 а. с. 130).

З висновку методиста Навчально-методичного центру психології служби відділу освіти Харківської районної державної адміністрації ОСОБА_16 від 02.02.2017 вбачається, що за результатами співбесіди з дитиною, можна припустити, що на даний момент дитина має більш тісний звязок з батьком, ніж з матірю. Це може бути наслідком того, що ОСОБА_4 останнім часом проживав з батьком. Зі слів дитині можна зробити висновок, що батько є уважним, добрим та приділяю увагу сину (грається з ним в дитячі ігри). Зауважено про суперечливі результати за методиками «Малюнок родини» та «Родина тварин» оскільки при виконанні цих методик дитина взагалі не зазначила батька як члена своєї родини. Згідно з отриманими даними можна припустити, що найбільший емоційний зв'язок у дитини встановлений зі старшою сестрою ОСОБА_7 (оскільки він завжди її зображує першою та дещо схожою на себе) та матірю. ОСОБА_17 вважає нову сімю матері з братом та сестрою (т. 1 а.с. 12).

З висновку психолога ОСОБА_18 від 03.06.2017 вбачається, що у дитини сформована надійна система прихильності до батька, який є тим дорослим, з яким вона пов'язує задоволення власних потреб у безпеці та комфорті. Зважаючи на таку систему прихильності, дошкільний вік дитини, її підготовку до вступу у школу, піклування про її емоційний стан, зміна зараз її місця проживання, тим більше культурного середовища не є бажаною. Забезпечення нормального психічного розвитку дитини вимагає створення безпечних, комфортних, емоційно сприятливих умов. На сьогодні такі умови створюються батьком. Водночас, слід відмітити необхідність спілкування дитини з матірю. Матері слід телефонувати дитині, спілкуватись за допомогою інших технічних засобів, зустрічатися, вибудовуючи більш якісні взаємини, але не порушуючи комфорту дитини, який на сьогодні забезпечено батьком (т. 1 а. с. 96-98).

Відповідно до висновку служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації від 14.03.2017 року щодо вирішення спору про визначення місця малолітньої дитини ОСОБА_4 доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, визначити місце проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з матір'ю (т. 2 а. с. 34, 35).

Згідно з висновком Харківської районної державної адміністрації від 13.06.2017 про визначення місця малолітньої дитини ОСОБА_4 доцільно визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 разом з батьком (т. 1 а. с. 53-55, 60-62, т. 2 а. с. 37-40).

08.06.2018 ОСОБА_1 звернулась до служби у справах дітей Харківської РДА з повідомленням про істотні зміни у житті її сім'ї та проханням надати додаток до висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини (т. 2 а. с. 137).

Згідно з додатком до висновку Харківської районної державної адміністрації від 28.08.2018, інформація, надана ОСОБА_1, визнана такою, що має істотне значення при вирішенні судом спору про визначення місця проживання дитини, та визнано таким, що відповідає як найкращим інтересам дитини, визначення місця проживання ОСОБА_4 з матір'ю ОСОБА_1 (т. 2 а. с. 158-165).

За висновком Зміївської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 15.01.2018 про визначення місця малолітньої дитини ОСОБА_4, місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 доцільно визначити разом з батьком ОСОБА_2 (т. 2 а. с. 20, 21).

В суді апеляційної інстанції представником позивача було надано два висновки психологічного обстеження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, які судова колегія не приймає до уваги, оскільки вони отримані після ухвалення судом першої інстанції рішення по суті справи і за змістом не містять обгрунтування на підставі яких даних зроблений висновок про психологічне насильство батька.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.

За змістом статей 160-161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов'язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

При вирішенні питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 колегія суддів в контексті першочергового урахування інтересів дитини, враховуючи тривалість проживання малолітньої дитини з матір'ю, забезпечення сталості її соціальних зв'язків з матір'ю та сестрою ОСОБА_7, добросовісне виконання ОСОБА_1 батьківських обов'язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір'ю, чи негативно впливали на її виховання та розвиток дійшла висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції та визначення місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матірю ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги , що суд безпідставно та з умовою визначив місце проживання дитини з матір"ю, судова колегія відхиляє, оскільки зі змісту рішення вбачається, що місце проживання дитини визначено саме з матір"ю.

При цьому, з огляду на те, що мати має чоловіка в Туречіні і виїздить до нього в іншу державу, суд першої інстанції виходячи з того, що мати та батько здійснюють належний догляд за їх спільною дитиною, турбуються про неї та забезпечують належний її розвиток і виховання і обставин, за яких ОСОБА_4 не міг би проживати з батьком у період відсутності матері в Україні судом не встановлено, дійшов обгрунтованого висновкупро можливість проживання на час відсутності матері дитини з батьком.

Аргументи викладені в апеляційній скарзі про неправильність рішення в частині зазначення адреси місця проживання дитини з матір"ю не спростовують висновків суду про задоволення позову на користь матері. Що стосується проживання матері в іншій державі і можливого бажання виїхати туди з сином, то це питання не було предметом розгляду даної справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що правові підстави для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні, оскільки батьки мають рівні права у вихованні дитини.

Визначення місця проживання ОСОБА_4 з матір'ю не можна тлумачити як наявність у матері переваги перед батьком, оскільки батько дитини у такому випадку не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді І.О. Бровченко

ОСОБА_19

повний текст постанови

складено 07 березня 2019 року