Провадження № 2/331/454/2019
Справа № 331/6457/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю: секретаря - Постарнак М.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. № 1 «д», адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. № 50) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 «а») про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 13 грудня 2010 року, -

В С Т А Н О В И В:

28.11.2018 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя засобами поштового звязку надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 13 грудня 2010 року в розмірі 12901,18 грн.

У відповідності до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 29.11.2018 р. зроблений запит до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача по справі.

20 грудня 2018 року до суду надійшла відповідь на запит суду, згідно якої відповідач ОСОБА_1 з 21.03.2015 року по теперішній час зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 «а».

Ухвалою суду від 21 грудня 2018 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні в судовому засіданні 28 січня 2019 року без виклику сторін. (а.с. 43-44)

17 січня 2019 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення на позовну заяву. (а.с. 48-52)

28 січня 2019 року на адресу суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла письмова відповідь на відзив із додатками до неї. (а.с. 53-84)

Ухвалою суду від 28 січня 2019 року відкладено розгляд зазначеної справи , вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні 04 березня 2019 року без виклику сторін. Зобовязано АТ КБ «ПриватБанк», у строк до 21 лютого 2019 року надати суду належним чином оформлені наступні документи:

- розгорнутої виписки по картковому рахунку відповідача ОСОБА_1;

- довідки щодо строку дії картки, виданої відповідачу ОСОБА_1 на підставі заяви б/н від 24 січня 2008 року про отримання кредиту, у разі видачі декількох карток надати повну інформацію по кожній з карток щодо строку її дії та підстав її видачі ОСОБА_1;

- довідки (інформації) про перевипуск (видачу) картки, після закінчення строку дії попередньої картки, на виконання заяви б/н від 24 січня 2008 року про отримання кредиту. (а.с. 86-87)

Відповідно до наявного в матеріалах справи поштового реєстру від 31 січня 2019 року на адресу АТ КБ «ПриватБанк» надіслана копія ухвали суду від 28.01.2019 року поштове відправлення №697.

За відомостями ПАТ «Укрпошта» (http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) поштове відправлення №697, надіслане на адресу АТ КБ «ПриватБанк», яке містило в собі копію ухвали суду від 28 січня 2019 року вручено повноважній особі за довіреністю 06 лютого 2019 року.

06 лютого 2019 року на адресу суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла письмова відповідь на відзив із додатками до неї, яка за змістом аналогічна отриманому судом 28.01.2019р..

Отже, станом на 04 березня 2019 року вимоги ухвали суду від 28 січня 2019 року позивачем не виконані, витребуваних судом документів позивач суду не надав, про причини невиконання вимог ухвали суду також не повідомив.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України".

У рішенні у справі «Калашников проти Росії», Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 7, 10 ст.84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня вручення ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що отримавши копію ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2019 року, в тому числі про витребування доказів, ПАТ КБ «ПриватБанк» не виконав її, витребуваних судом документів суду не надав, про причини невиконання вимог ухвали суду також не повідомив.

Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» всупереч положенням ст. 81ЦПК України не надано суду належних і допустимих документальних доказів на підтвердження відсутності підстав та можливості надати суду витребувані докази у встановлений строк.

У звязку з неможливістю ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення без витребуваних доказів, які не надано позивачем без поважних причин, в силу наведених вище положень статті 257 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись п.9 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. № 1 «д», адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. № 50) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 «а») про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 13 грудня 2010 року, залишити без розгляду.

Розяснити, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Повний текст ухвали складено 04 березня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

04.03.2019