У Х В А Л А

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 317/1005/15-ц

провадження № 61-9558св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 03 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Бєлки В. Ю., Крилової О. В., Онищенко Е. А.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк» або банк»), яке є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ЗАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 19 липня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір № ZPVLGK00000521, відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 15 000 доларів США для купівлі житлового будинку, а останній зобов`язався повернути банку суму кредиту, сплатити проценти та комісію.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 06 лютого 2017 року виникла заборгованість, що становить 9 394,99 доларів США, яка складається з основної заборгованості - 3565,66 доларів США, заборгованості по процентам - 2 824,21 доларів США, заборгованості по комісії - 458,98 доларів США та заборгованості по пені - 2546,14 доларів США.

Банк просив суд позовні вимоги задовольнити.

13 травня 2016 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсною умови договору, визнання дій незаконними, зобов`язання повернути надмірно сплачені кошти та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування зустрічного позову зазначав, що в договорі № ZPVLGK00000521 від 19 липня 2005 року встановлено обов`язок сплати позичальником на користь банку щомісячної комісії в розмірі 0,18 % від суми виданих кредитних коштів.

Вказана умова договору про сплату щомісячної комісії не відповідає вимогам статей 11 та 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та суперечить вимогам, встановленим пунктами 3.1., 3.6., 3.8. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених постановою Національного банку України № 168 від 10 травня 2007 року.

Крім того, в порушення вимогам пункту 2.3.2. кредитного договору, банк самостійно підвищив процентну ставку за кредитом, без отримання його обов`язкової згоди, що призвело до штучного збільшення заборгованості за кредитним договором, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» при отриманні від нього коштів, сплачених за кредитним договором, безпідставно спрямовував грошові кошти, які мали б бути зараховані в рахунок погашення основної заборгованості за кредитним договором, на погашення процентів, розрахованих за безпідставно підвищеною процентною ставкою.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив суд визнати недійсними умови пункту 1.1. кредитного договору № ZPVLGK00000521 від 19 липня 2005 року щодо сплати комісії; визнати незаконними дії АТ КБ «ПриватБанк» в частині збільшення процентної ставки за договором; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» повернути йому зайво сплачені кошти за кредитним договором від 19 липня 2005 року та зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» надати йому довідку про відсутність заборгованості за кредитним договором № ZPVLGK00000521 від 19 липня 2005 року.

Справа розглядалась неодноразово.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 30 березня 2017 року у складі судді Нікітіна В. В. в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 надмірно сплачені кошти за кредитним договором № ZPVLGK00000521 від 19 липня 2005 року в сумі в сумі 2 751, 47 доларів США в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України, встановленому на день повернення коштів.

В решті зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь Державного бюджету України 640,00 грн судового збору.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем виконано зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі.

Задовольняючи зустрічний позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що банк неправомірно з листопада 2008 року підвищив відсоткову ставку за кредитним договором, а також безпідставно нараховував щомісячну комісію. Враховуючи, що позичальник достроково виконав умови кредитного договору, виплатив кредитну заборгованість у лютому 2013 року, кошти, сплачені ним 20 березня 2013 року в розмірі 2 751 грн є переплатою та підлягають стягненню з банку на користь позичальника. Відмовляючи в іншій частині зустрічних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та безпідставності.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 квітня 2019 року рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 30 березня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 скасовано та прийнято нову постанову про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 4 864,9 доларів США заборгованості за кредитним договором № ZPVLGK00000521, що еквівалентно 129 973,04 грн, яка складається з: 3 618,32, що еквівалентно 96 668,80 грн тіла кредиту, 633,89 доларів США, що еквівалентно 16 935,31 грн процентів, 381 доларів США, що еквівалентно 9 377,49 грн комісії, 261,69 доларів США, що еквівалентно 6 991,44 грн пені. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд, виходив з того з того, що на день звернення позивача до суду у відповідача наявна заборгованості за кредитним договором, що підтверджено наданим банком розрахунком, який не спростовує розрахунок наданий ОСОБА_1 , яким не було враховано сплачених банком страхових внесків та порядок списання коштів з його рахунку передбачений умовами договору.

Не погодившись з рішенням апеляційного суду, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення в частині вимог про визнання недійсним пункту 1.1. кредитного договору щодо щомісячної сплати комісії; стягнути з нього на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 555, 53 доларі США, що еквівалентно 14 841,81 грн, що складається з: 103,65 доларів США, що еквівалентно 2 769,16 грн тіла кредиту, 25,84 доларів США, що еквівалентно 690,35 грн процентів, 324 доларів США, що еквівалентно 8 656,14 грн комісії та 103,04 долари США, що еквівалентно 2 752,87 грн пені.

Касаційна скарга аргументована тим, що суд апеляційної інстанції при новому розгляді неповно дослідив докази по справі, не з`ясував всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, невірно провів розрахунки і взяв до уваги розрахунок боргу банку, в якому допущено помилки.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання недійсної умови договору, визнання дій незаконними, зобов`язання повернути надмірно сплачені кошти та зобов`язання вчинити певні дії призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук