Провадження №2-з/359/16/2019
Справа №359/1970/19
УХВАЛА

Іменем України

07 березня 2019 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Журавський В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, якою просить вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на наступне майно:

- підземний паркінг машиномісце №13, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Вишеньки, вул. Набережна, буд.7;

- квартиру №13, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Вишеньки, вул. Набережна, буд.7;

- 71/400 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Немировича-Данченка, буд.20;

- Ѕ частину машиномісця в підземному паркінгу, загальною площею 20,6 кв.м., за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Вишеньки, вул. Набережна, буд.7, гараж № 13;

- Ѕ частину квартири №58, загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, буд.25;

- Ѕ частини квартири №168, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, буд.43;

- квартиру №109-б, загальною площею 125,7 кв.м., житловою площею 70,1 кв.м., за адресою: Харківська область, м. Харків, провул. Яроша Отакара, буд.20 корп.2;

- автомобіль марки «Volkswagen», модель Passat, сірого кольору, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1;

- Ѕ частину нежилого приміщення, загальною площею 124,7 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Героїв-панфіловців, буд.52-а, приміщення ХІ;

- Ѕ частину паркувального місця №18, загальною площею 16,2 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Героїв-панфіловців, буд.52а;

- Ѕ частину квартири №17, загальною площею 123,7 кв.м., житловою площею 99,3 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Героїв-панфіловців, буд.52-а;

- на грошові кошти, які належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та знаходяться у них та/або в інших осіб, в тому числі на банківських рахунках.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказав на те, що між ним, а також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір позики грошових коштів від 10 вересня 2013 року. За умовами якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 1230000 гривень, що є еквівалентом 150000 доларів США, які останні зобовязалися повернути за першою вимогою ОСОБА_1 протягом 15-денного строку, а також сплатити щомісячно додаткові виплати у розмірі 1,5% від суми позики. ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з письмовими вимогами про повернення грошових коштів. Незважаючи на це, вказані вимоги залишились без реагування. Станом на час звернення до суду з даною заявою розмір заборгованості за договором позики становить 430325 доларів США 34 центи, що складається з суми щомісячних виплат у розмірі 147575 доларів США 35 центів, суми процентів за користування грошовими коштами у розмірі 132749 доларів США 99 центів, суми основного боргу у розмірі 150000 доларів США. Заявник зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним у звязку з тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 можуть в будь-який час безперешкодно реалізувати майно, а грошові кошти приховати, внаслідок чого уникнути відповідальності за можливим рішенням суду про стягнення боргу. Крім цього, з оголошень в мережі Інтернет заявнику стало відомо, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розмістили оголошення про продаж належного їм на праві власності майна. У звязку з цим, ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про стягнення суми боргу. Зважаючи на предмет спору та ціну майбутнього позову, на переконання заявника, достатніми заходами для забезпечення позову буде накладення арешту на майно та грошові кошти, які належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та знаходяться у них та/або в інших осіб, в тому числі на банківських рахунках, що в сукупності сприятиме реальній можливості виконати рішення суду.

За правилами ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Тому, розгляд заяви про забезпечення позову проводиться судом без виклику учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову.

На даний час суд обєктивно позбавлений можливості перевірити підсудність Бориспільському міськрайонному суду Київської області майбутнього позову ОСОБА_1

Так, згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Тоді як з письмових доказів, приєднаних до заяви про забезпечення позову, зокрема вимог щодо повернення грошових коштів, адресованих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вбачається, що адресу вказаних осіб зазначено м. Дніпро. Вказана обставина викликає сумніви щодо підсудності майбутнього позову саме Бориспільському міськрайонному суду Київської області та підлягає ретельній перевірці під час вирішення питання про відкриття провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

До того ж суд вважає за необхідне звернути увагу на положення ч.3 ст.150 ЦПК України, згідно з яким заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України саме на заявника покладається обовязок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Всупереч цьому, суд позбавлений можливості перевірити співмірність заходів забезпечення позову, які ОСОБА_1 просить вжити, відносно ціни майбутнього позову. Оскільки, заява про забезпечення позову не містить відомостей про вартість рухомого та нерухомого майна, на яке заявник просить накласти арешт. В той час як судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім цього, накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які знаходяться у них та/або інших осіб, в тому числі на банківських рахунках, є неконкретизованим за своїм змістом та недопустимим. Оскільки, заява про забезпечення позову не містить відомостей про наявність у вказаних осіб рахунків у банківських установах та їх реквізити.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Посилання в заяві лише на потенційну можливість ухилення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.27, ч.1 та ч.2 ст.149, п.1 ч.1 ст.150, п.1 ч.1 ст.152, ч.1 ст.153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський