Справа № 216/3390/17
провадження №2/216/802/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Бутенко М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Баля А.І.,

без участі сторін та без застосування технічного запису,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Електроград" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Електроград" (далі-Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 11 березня 2011 року між Позивачем та ОСОБА_1 (Відповідач) було укладено договір позики, відповідно до умов п. 1 договору за видатковим касовим ордером від 11.03.2011 року № 249, відповідачу через касу підприємства було видано позику у розмірі 15 000 грн., з кінцевим терміном повернення - 01.04.2012 року.

Відповідно до п. 5 укладеного договору відповідач почне повернення позики з 01.04.2011 року і повертатиме її частинами шляхом внесення в касу підприємства або на розрахунковий рахунок позивача.

Відповідач досягнутих сторонами домовленостей не виконав та лише частково сплатив суму боргу у розмірі 6000 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, станом на 01.02.2017 року, сума основного боргу становить 9000 грн., втрати від інфляції - 8862,56 грн., 3% річних - 1305,80 грн., разом сума основного складає 19168,36 грн., тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу, яка складає 19168,36 грн. та судовий збір у розмірі - 1600,00 грн.

Ухвалою суду від 07.11.2018 року справа прийнята до провадження та призначена до розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 12.04.2018 року надав до суду відзив на позовну заяву та просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності. В обґрунтування своїх вимог вказував, що згідно умов договору позики, строк виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором сплинув 01.04.2015 року. Тому вважає, що строк позовної давності, протягом якого ПАТ "Електроград" повинен був подати позов до суду сплинув 01.04.2015 року. Позивачем позов подано 24.07.2017 р., тобто по закінченню строку позовної давності. (а.с. 34).

Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався, у судові засідання призначені на 23.05.2019 року та 02.10.2019 не з`явився, хоча 24.01.2019 року був повідомлений під розписку про розгляд справи на 23.05.2019 року об 16-00 годині, відповідь на відзив не надав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у задоволені позовних вимог просив відмовити з причини пропуску позивачем строку звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, 11 березня 2011 року між Приватним акціонерним товариством "Електроград" та ОСОБА_1 було укладено договір позики, згідно якого за видатковим касовим ордером від 11.03.2011 року № 249, відповідачу через касу підприємства було видано позику у розмірі 15 000 грн., з кінцевим терміном повернення - 01.04.2012 року (а.с.6).

Відповідно до умов п. 5 договору відповідач зобов`язаний повернути позику з 01.04.2011 року і повертатиме її частинами шляхом внесення в касу підприємства або на розрахунковий рахунок позивача.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.ст. 525-527 ЦК України зобов`язання повинні виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

В порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та лише частково сплатив суму боргу у розмірі 6000 грн., у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань за договором, станом на 01.02.2017 року, сума основного боргу склала 19168,36 грн., тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму.

Разом з тим, сума основного боргу становить 9000 грн., втрати від інфляції 8862,56 грн., 3% річних - 1305,80 грн. Згідно розрахунку суми позову, сума боргу розраховувалась в період з 02.04.2012 року по 01.02.2017 року (а.с. 4).

Відповідно до умов кредитного договору кінцевий строк повернення позики визначено 01.04.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік, у той час як позивачем заявлено вимогу, про стягнення пені понад річний строк.

Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Отже, строк, протягом якого відповідач ОСОБА_1 повинен був виконати зобов`язання за договором сплинув 01.04.2012 року. Строк позовної давності, протягом якого позивач повинен був подати позов до суду сплинув 01.04.2015 року.

Позовна заява подана до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу ПАТ "Електроград" 24.07.2017 р. тобто по закінченню строку позовної давності. Про застосування строку позовної давності відповідачем заявлено письмове клопотання, у зв`язку з цим, суд вважає, що у задоволення позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256-258, 261, 267, 1046, 1054 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 109, 213, 211, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимоги Приватного акціонерного товариства "Електроград" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя: М. В. Бутенко