РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року

м. Рівне

Справа № 562/4381/18

Провадження № 22-ц/4815/328/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретар судового засідання Брикса Ю.Ю.

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

стягувач Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль»,

стягувач Публічне акціонерне товариство «Комерційний ОСОБА_4»,

боржник ОСОБА_5,

боржник ПП «Стройфорт»

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2018 року у складі судді Кушніра О.Г., постановлену в м. Здолбунів, дата складання повного тексту ухвали невідома,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2009 року про стягнення з ОСОБА_5 та ПП «Стройфорт» солідарно заборгованості за кредитним договором №014/89-07/344 від 09 липня 2007 року в сумі 89428,32 доларів США, що еквівалентно 714532 грн. 28 коп. та 1820 грн. судових витрат.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповним зясуванням фактичних обставин справи, без належної правової оцінки наявних доказів у справі, ОСОБА_5 оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, жодних повідомлень він не отримував. Судом не було зясовано необхідних обставин, а саме не було досліджено оригінали договорів, відповідно до яких заявник набув прав за кредитним договором, що унеможливлює встановити всі обставини справи. Із цих підстав просить скасувати оскаржувану ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2018 року та постановити нову про відмову у задоволенні заяви ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2009 року позов ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 та ПП «Стройфорт» солідарно на користь Банку заборгованість за кредитним договором №014/89-07/344 від 09 липня 2007 року в сумі 89 428,32 доларів США, що еквівалентно 714 532 грн. 28 коп. та понесені судові витрати в розмірі 1820 грн..

На виконання зазначеного судового рішення ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» 11 лютого 2010 року було видано виконавчий лист.

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» обґрунтовувало свою вимогу тим, що 31 серпня 2017 року між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ПАТ «Комерційний ОСОБА_4» і ПАТ «Комерційний ОСОБА_4» та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договори №114/7-4685 та №114/7-4685/ДГ відповідно про відступлення права вимоги за кредитними договорами, зокрема, і за кредитним договором №014/89-07/344 від 09 липня 2007 року, укладеним із ОСОБА_5.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до частин 1, 2 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Разом з тим, пунктом 2.2. наявних в матеріалах справи договорів відступлення права вимоги № 114/7-4685-ДГ та №114/7-4685 від 31.08. 2017 року визначено, що «Відступлення Новому кредитору зазначених у Попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до Договору) Прав вимоги відбувається за умови виконання Новим кредитором п. 3.2 Договору та з моменту підписання сторонами Реєстру боржників, складених за формою, наведеною в Додатку № 2 до Договору. Сторони погодили, що Реєстри боржників підписуються Сторонами не пізніше 15 робочих днів з дати підписання Договору та попереднього реєстру боржників.» (а.с. 2, 7).

Пунктом 3.2. зазначених договорів визначено, що новий кредитор здійснює оплату договору шляхом безготівкового переказу на рахунок первісного кредитора протягом одного робочого дня з моменту укладення цього договору.

При цьому, заявником не надано жодного доказу, що зазначені договори відступлення права вимоги набрали чинності, та судом таких доказів також не здобуто. Відсутність беззаперечного підтвердження вступу договорів відступлення права вимоги в дію та набрання ними чинності унеможливлює заміну сторони у виконавчому провадженні.

Заявником не надано до судуРеєстру боржників, складених за формою, наведеною в Додатку № 2 до Договору, а долучений до заяви Попередній реєстр боржників не свідчить про набрали чинності Договору відступлення права вимоги .

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ зясовуються судомна засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обовязку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що місцевим судом при винесенні ухвали про заміну сторони виконавчого провадження не було враховано положень Договору про відступлення права вимоги, за яким заявник набуває прав кредитора у за кредитним договором, не зясовано у повній мірі фактичних обставин справи, не оцінено наведеного у взаємозвязку, з огляду на що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні заяви.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 березня 2019 року.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_6

Судді: підпис ОСОБА_1 підпис ОСОБА_2

Копія вірна: суддя-доповідач ОСОБА_6