Провадження 2/521/1092/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Манюка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просила визнати квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаної квартири як таке, що набуто у порядку поділу майна подружжя.

Позов обгрунтований такими обставинами. 04 вересня 2018 року Малиновським районним судом м. Одеси шлюб, укладений між сторонами, розірвано. В період шлюбу, за спільні кошти ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 01 липня 2009 року набуто спільне майно - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. Вказане майно, на думку позивача, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому підлягає поділу в порядку ст. 69 СК України.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, відзив на позов у встановлений судом строк не подав. При цьому зазначав, що спірна квартира була придбана за особисті кошти відповідача, так як він єдиний в сім'ї працював.

Заслухавши пояснення сторін та представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на такі обставини.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, 15 жовтня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис № 487.

В період шлюбу, 01 липня 2009 року ОСОБА_2 придбав на підставі договору купівлі-продажу квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний договір купівлі-продажу посвідчено державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, та зареєстровано в реєстрі за № 1-1861.

Із договору купівлі-продажу спірної квартири вбачається, що він вчинений за згодою дружини покупця, ОСОБА_1, справжність підпису якої засвідчено Другою одеською державною нотаріальною конторою від 01 липня 2009 року за р. № 1-1859.

Як вбачається із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 10 липня 2009 року за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано право власності на вказану квартиру.

04 вересня 2018 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 05 жовтня 2018 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв'язку із здійсненням права на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому регулюються Главою 8 СК України.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Разом із цим, відповідачем, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів не надано до суду доказів на підтвердження доводів щодо придбання спірної квартири за особисті кошти відповідача.

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що квартира АДРЕСА_2, яка складається із двох жилих кімнат, жилою площею 21,4 кв. м., загальною площею 32,4 кв. м. є об'єктом права спільної сумісної власності, набуте за час шлюбу сторін, а тому підлягає поділу в рівних частках.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 368, 369, 370, 372 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 68, 69, 70 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 267, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, спільним майном подружжя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Паспорт громадянина України № 000630486, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину квартири № 78, розташованої за адресою: місто Одеса, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 1, як таке, що набуто у порядку поділу майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Паспорт громадянина України № 000630486 судовий збір в розмірі 3500 (три тисячі пятсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2019 року.

Суддя Ю.В. Тополева