Справа № 495/4843/19
З а о ч н е р і ш е н н я
03 жовтня 2019 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої одноособово - судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі - Завацької І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні, розпорядженні нерухомим майном,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні, розпорядженні нерухомим майном.
В судове засідання адвокат Бондаренко Г.Є., яка діє в інтересах ОСОБА_1 не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просив не здійснювати, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
В судове засідання відповідач не з`явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, будь-яких заяв на адресу суду не надавав.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.
Як вбачається із матеріалів справи, на підставі рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради народних трудящіхся від 18.01.1978 року за №65, ОСОБА_3 було видано ордер за НОМЕР_2 від 25.01.1980 року. Відповідно до ордеру, разом із ОСОБА_3 вселились ОСОБА_4 (дочка), ОСОБА_5 (зять), ОСОБА_6 (онук), ОСОБА_7 (онука).
У зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , фінансово - особовий рахунок було переоформлено на ОСОБА_5 , який приходився померлій - зятям.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер про, що 28.09.2006 року було складено відповідний актовий запис за №610, відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. ОСОБА_5 приходився позивачці - рідним батьком.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, про що, 02.11.2010 року було складено відповідний актовий запис за №701, відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. ОСОБА_4 приходилась позивачці - рідною матір`ю.
На підставі рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 22.03.2012 року за №179, фінансово - особистий рахунок на квартиру за АДРЕСА_1 було переоформлено на ОСОБА_1 Даний факт підтверджується довідкою від 23.03.2012 року за № В - 468/715.
У 2019 році позивачка виявила бажання приватизувати квартиру в порядку Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Зібравши увесь пакет документів, із інформаційної довідки з ЄДРП на нерухоме майно та їх обтяження стало відомо, що у 1999 році на квартиру накладено арешт на підставі ухвали Білгород-Дністровського міського суду від 17.11.1999 року б/н. В інформаційній довідці зазначено, що власником квартири є ОСОБА_2
Звернувшись до КП «Білгород-Дністровського БТІ! Позивачкою було отримано відповідь від 02.04.2019 року за №435. Із відповіді вбачається, що станом на 31.12.2012 рік ОСОБА_2 ні коли не був власником квартири за АДРЕСА_1 . Відповідач є власником Ѕ частини житлового будинку за АДРЕСА_3 .
Крім того, у матеріалах справи інвентаризаційної справи на житловий будинок АДРЕСА_1 взагалі не міститься ухвала суду від 17.11.1999 року.
На підставі адвокатського запиту із Одеського Державного нотаріального архіву було отримано відповідь від 08.04.2019 року за №1238/01-20. Разом із відповіддю було отримано копію ухвали Білгород-Дністровського міського суду від 17.11.1999 року по справі №2-2658/1999. Арешт було накладено на майно ОСОБА_2 ,підстава: справа 2 - 33 розпорядження по накладенню і зняттю заборони відчуження нерухомого майна Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори, за 1999, стор. 88. Реєстр для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир, дач, садових будинків, гаражів, земельних ділянок та іншого нерухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно слідчим та судовими органами Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори за 1999 рік.
Отже, відповідач не мав та не має жодного відношення до квартири за АДРЕСА_1 . Натомість, наявний арешт перешкоджає позивачу у можливості зареєструвати за нею право власності на вище вказану квартиру в порядку приватизації, розпоряджатися нею на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною першою статті 317ЦК України встановлено, що власникам належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається своїм майном.
Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень статей 379, 382ЦК України об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені у статті 383ЦК України та статті 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише за підстав, передбачених законом.
Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до положень ст.ст. 391,396ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстав, передбачених законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Отже, підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення його прав і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.
У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті71,72,116,156 ЖК УРСР;стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Зважаючи на те, що відповідач наразі не має жодного відношення до квартири, не проживає у вказаній квартирі, а тому вимоги позову про усунення перешкод у здійсненні позивачем права володіння, користування та розпорядження своїм майном підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 209, 259, 263, 265, 280-289 ЦПК України, ст. 71, 72 ЖК України, ст. 316, 317, 319, 321, 379, 382, 391, 396 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні, розпорядженні нерухомим майном - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) перешкоди у розпоряджені квартирою за номером АДРЕСА_1 шляхом скасування арешту (архівний запис), реєстраційний номер обтяження - 8207835, зареєстрований 19.11.2008 року, архівний номер - 2154071ODESSA6, архівна дата 24.11.1999 року, № реєстру 35-99, внутр. № 2701162Е2АF12C302B3D.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: