Ухвала

01 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 428/1771/18

провадження № 61-1901ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С.П. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» на постанову Луганського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит у розмірі 355 647,33 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору про іпотечний кредит № 281_199 від 08 жовтня 2013 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 200 000,00 грн, на строк 180 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16% річних з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 06 жовтня 2028 року, для придбання майнових прав на об'єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав, зі сплатою щомісячно погашення кредиту і процентів рівними частинами в сумі 1 111,11 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_1 був укладений договір поруки 08 жовтня 2013 року між позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідно до якого останні взяли на себе обов'язок солідарно відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_1, що випливають з договору про іпотечний кредит. Відповідач ОСОБА_1 станом на 05 лютого 2018 року належним чином не виконує зобов'язання і має заборгованість в загальному розмірі 355 647,33 грн. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість у загальному розмірі 355 647,33 грн, з яких: борг за кредитом в розмірі 190 447,24 грн; відсотки за користування кредитом з 03 листопада 2014 року по 04 лютого 2018 року в розмірі 110 614,82 грн; інфляційні втрати банку з листопада 2014 року по грудень 2017 року за прострочення сплати кредиту в розмірі 14037,49 грн; інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по грудень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 32 521,06 грн; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 03 листопада 2014 року по 04 лютого 2018 року в розмірі 2 422,64 грн; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 03 листопада 2014 року по 04 лютого 2018 року в розмірі 5 604,08 грн, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 липня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 281_199 від 08 жовтня 2013 року у розмірі 355 647 грн 33 коп., з яких: борг за кредитом в розмірі 190 447,24 грн; відсотки за користування кредитом з 03 листопада 2014 року по 04 лютого 2018 року в розмірі 110 614,82 грн; інфляційні втрати банку з листопада 2014 року по грудень 2017 року за прострочення сплати кредиту в розмірі 14 037,49 грн; інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по грудень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 32 521,06 грн; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 03 листопада 2014 року по 04 лютого 2018 року в розмірі 2 422,64 грн; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 03 листопада 2014 року по 04 лютого 2018 року в розмірі 5 604,08 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Луганського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 липня 2018 року скасовано, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», , заборгованість за договором про іпотечний кредит №281_199 від 08 жовтня 2013 року у розмірі - 214 269 грн 71 коп. з яких: борг за кредитом в розмірі 190 447,24 грн; відсотки за користування кредитом з 08 жовтня 2013 року по 10 липня 2014 року в розмірі 5 856,53 грн; інфляційні втрати банку з листопада 2014 року по грудень 2017 року за прострочення сплати кредиту в розмірі 14037,49 грн; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 03 листопада 2014 року по 04 лютого 2018 року в розмірі 2 422,64 грн; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01 червня 2014 року по 04 лютого 2018 року в розмірі - 452,10 грн., інфляційні втрати банку з листопада 2014 року по грудень 2017 року за прострочення сплати відсотків в розмірі - 1053, 71 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Луганського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості на загальну суму 141 377,62 грн, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 281_199 від 08 жовтня 2013 року в розмірі 141 377,62 грн задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

Предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 281_199 від 08 жовтня 2013 року в розмірі 141 377,62 грн.

Таким чином ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 192 100,00 грн (1 921,00 грн х 100).

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Малозначна справа є такою в силу вимог закону, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, постанову Луганського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року прийнято у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» на постанову Луганського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик