Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/4586/18
Провадження №: 2/332/443/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2019 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:головуючого судді Андрюшиної Л.А., за участю секретаря судового засідання Ковтуна В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №332/4586/18 (провадження №2/332/443/19) за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, -
Представник позивача Концерну «МТМ» в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином в установленому законом порядку. Суду надана заява з проханням розглянути справу у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення(а.с.20).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Про дату, час і місце судового засідання відповідач була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про що свідчить розписка її сина в поштовому повідомленні про одержання судової повістки(а.с.22). Положеннями ч.3 ст.130 ЦПК України передбачено, що особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, якщо повістку вручено будь-кому з повнолітніх членів сім*ї, які проживають разом з нею.Але, незважаючи на отримання судової повістки, ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідач до суду не з`явилась, відзиву на позовну заяву не подала. Через канцелярію суду надана заява відповідача, відповідно до змісту якої відповідач ОСОБА_1 визнає позовні вимоги в повному обсязі, але просить звільнити її від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», застосувати позовну давність, а також розглянути справу у її відсутності(а.с.23).
Суд,дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Правовідносини щодо прав та обов`язків між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 та іншими нормативно-правовими актами України.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з п.5 ч.3 ст. 20, ч.1-2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.
Згідно п.1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг(виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Відповідно до п. 18 вище вказаних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем.
Відповідно до інформації, наданої Департаментом реєстраційних послуг,відповідач ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 з 25.03.1974 року по теперішній час(а.с.14).
На ім?я відповідача ОСОБА_1 за вище вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.6). Отже, відповідач є споживачем послуг, які надаються КП «Міські теплові мережі», а тому навіть за відсутності письмового договору зобов`язана своєчасно вносити плату за надані послуги зцентралізованогоопалення та гарячоговодопостачання. З урахуванням наведених вище норм права, зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення тагарячоговодопостачання несе користувач/власник житлового будинку/квартири, як споживач цих послуг.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за вище вказаною адресою та користується послугами позивача, а тому навіть при відсутності письмового договору на її ім?я та при фактичному отриманні послуг вона повинна проводити оплату за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.
Вирішуючи питання щодо заявленого відповідачем у поданій суду заяві застосування позовної давності, суд вважає, що заява про застосування позовної давності у даному випадку не підлягає задоволенню, оскільки згідно наданого позивачем розрахунку в період з 01.10.2014 року по 01.09.2018 року відповідачем періодично сплачувались рахунки за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, останній платіж здійснено у серпні 2018 року(а.с.6-зворот.).
Положеннями ч.1 ст. 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.Отже, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 у період з 01.10.2014 року по 01.09.2018 року періодично здійснювала платежі за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, тобто вчиняла дії, що свідчать про визнання нею свого боргу, строк позовної давності вважається перерваним і кожного разу після сплати чергового платежу починався спочатку.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачу надавався строк на надання до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив. Відповідач не спростував наданий Концерном «МТМ» розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст. 12,13 ЦПК України. Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку, а навпаки відповідачем надано заяву, відповідно до змісту якої відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Крім того, у відповідності з ч.1 ст.141 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Якщо відповідач звільнений від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України(ч.6 ст.141 ЦПК України).
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого УПСЗН ЗМР по Заводському району м. Запоріжжя 17 січня 2015 року на ім*я ОСОБА_1 , пред*явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни(а.с.20).Відповідно до ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дія цього закону поширюється також на одного з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім*ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісті, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.
Отже, вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд вважає за потрібне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а 50 відсотків судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,Правилами про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ст. ст. 4,5,12, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268,274ЦПК України, суд ,-
Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі»(місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд.137, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 32121458)до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання- повністю задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідкам апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01 березня 2019 року, та датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Андрюшина Л.А.