Дата документу 22.02.2019
Справа № 320/9075/18
Провадження № 2-о/320/19/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Редько О.В.,

за участі секретаря судового засідання Колеснікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Мелітопольського міського відділу управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на території України з серпня 1989 року по теперішній час.

Заява обґрунтована тим, що заявник ОСОБА_1 народився в с. Дона Лагодехського району, ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Мелітопольського міського відділу управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області. На постійне місце проживання в Україну заявник приїхав в 1989 році та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, заявник з 27.12.1991 року був зареєстрований за вище вказаною адресою. В паспорті колишнього СРСР зразка 1974 року стояла відмітка про громадянство України, а в серпні 1996 року паспорт в заявника був вилучений слідчими органами внутрішніх справ м. Мелітополя під час розслідування кримінальної справи. Вироком Мелітопольського міського суду від 11.05.1998 року заявник був засуджений за ст. 144 ч.3 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна, з відбуттям покарання в колонії посиленого режиму. Після відбуття покарання йому була видана довідка про звільнення з місць позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі заявнику ОСОБА_1 був виданий паспорт серії СВ №327495, в якому міститься відмітка про реєстрацію адреси мешкання: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Орлове, вул. Радянська, буд. 6. Однак паспорт був вилучений Мелітопольським міським відділом управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області та видана довідка про встановлення особи. Починаючи з серпня 1989 року та по теперішній час заявник ніколи не виїжджав за межі України. У звязку з відсутністю паспорта у заявника виникає безліч проблем з документами, тому він був вимушений звернутись до суду.

В судовому засіданні заявник уточнив заяву та просив встановити факт проживання на території України станом на 13.11.1991 року. Заявник зазначив, що він з 1989 року проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та в подальшому був зареєстрований за вказаною адресою. Крім того, з 1993 року він мешкав в м. Мелітополь. Лише в 1995 році виїхав за межі України на поховання тітки. Більше за межі території України він не виїжджав.

Представник заінтересованої особи Мелітопольського міського відділу управління державної міграційної служби України в Запорізькій області ОСОБА_3 проти задоволення уточненої заяви не заперечував.

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що в 1989 році він приїхав в с. Орлове Мелітопольського району Запорізької області та працював в цеху зі своїми братами, який виготовляв рукавички. Цех належав його сім`ї. Через рік в с. Орлове Мелітопольського району Запорізької області переїхала його дружина. Свідок зазначив, що ОСОБА_1, допомагав йому будувати будинок в 1991 році. Таким чином, він проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 в с. Орлове Мелітопольського району Запорізької області проживав з 1989 року. Крім того зазначив, що станом на листопад 1991 року ОСОБА_1 також проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1989 року. Він особисто знайомий з ОСОБА_1 з 1991 року. Крім того, свідок зазначив, що його батько та ОСОБА_1 разом грали в футбол.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що уточнена заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до довідки №2318/5978 від 27.11.2014 року Мелітопольського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2 звертався до Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області з приводу встановлення особи. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави/а.с.5/.

06.12.2004 року ОСОБА_1 отримав ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що підтверджується копією картки фізичної особи платника податків Мелітопольської ОДПІ/а.с.6/.

Відповідно до довідки №182 від 11.02.2015 року Світлодолинської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно прибув на територію сільської ради в серпні 1989 року в село Орлове, вул. Радянська, буд.6 але був зареєстрований 27.12.1991 року/а.с.8/

Відповідно до довідки №182 від 11.02.2015 року Світлодолинської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області ОСОБА_1 була зроблена відмітка про прийняття громадянства України, але книги реєстрації щодо прийняття громадянства України в сільській раді не заводилось/а.с.8/.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується відміткою про прописку у домовій книзі/а.с.9-12/.

Відповідно до довідки 05/00031231/2018-02 від 07.09.2018 року Консульство ОСОБА_2 в м. Донецьк із резиденцією в м. Києві підтверджує, що згідно висновку Агентства по розвитку державних сервісів Міністерства юстиції ОСОБА_2 № від 16.03.2017 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за представленими та здобутими документами не вважається громадянином України/а.с.13/.

Відповідно до листа Міністерства юстиції ОСОБА_2 Агентства розвитку державних сервісів №01/99938 від 13.04.2017 року Служба громадянства та міграції агентства розвитку державних сервісів розглянула заяву №65565 від 11 квітня 2017 року на підставі якої було направлено завірений висновок про встановлення правових відносин з ОСОБА_2 ОСОБА_1/а.с.14-17/.

Відповідно до Висновку Агентства розвитку державних сервісів про встановлення правових відносин з ОСОБА_2 ОСОБА_1 № від 16.03.2017 року у відповідності з Органічним законом ОСОБА_2 «Про громадянство ОСОБА_2» та 13 статтею положення, затвердженого наказом президента ОСОБА_2 «Про розгляд і вирішення питань громадянства ОСОБА_2» № 237 від 10 червня 2014 року, Агентство розвитку державних сервісів розглянуло заяву ОСОБА_1 № від 28 лютого 2017 року про встановлення правових відносин з ОСОБА_2. При розгляді заяви було встановлено, що відповідно до підпункту «г» першого пункту 30-ої статті Органічного закону ОСОБА_2 «Про громадянство ОСОБА_2», згідно з наданими в агентство і витягнутими документами, ОСОБА_1 (народжений 02.04.1966 року в ОСОБА_2) не значиться громадянином ОСОБА_2/а.с.18-21/.

Відповідно до вироку Мелітопольського міського суду від 11 травня 1998 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, громадянин України, осетин, ІНФОРМАЦІЯ_7, не працюючий, одружений, який має на утриманні двох дітей, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_8, пр.-т ОСОБА_7АДРЕСА_1, військовозобовязаний, раніше не судимий був визнаний винним за ст. 144 ч.3 КК України та призначено покарання 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, з відбуттям покарання в колонії посиленого режиму/а.с.21-29/.

Відповідно до рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 12 квітня 2013 року було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 та його рідним братом ОСОБА_8, який мешкав за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Орлове, вул. Радянська, буд. 6 та помер12 серпня 2005 року/а.с.30/.

Правовідносини, які є предметом судового розгляду, врегульовані Законом України «Про громадянство України» № 2235-111 від 18.01.2001 р., із наступними змінами.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про громадянство України», документами, що підтверджують громадянство України є паспорт громадянина України.

Відповідно до ч.1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_9, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобовязання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобовязання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин вимоги заявника щодо встановлення факту постійного проживання особи на території України обґрунтовані і суд вважає за необхідне їх задовольнити.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 18, 258, 265, 293, 315, 318, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Уточнену заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Мелітопольського міського відділу управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2 на території України станом на 13 листопада 1991 року по теперішній час.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Редько