Справа № 211/5343/16-ц
Провадження № 2/211/62/19
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді: Ткаченко С.В.

при секретарі: Польчик Л.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

за відсутності: відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення компенсації зі сплати комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна, який у подальшому уточнював, останній раз 26.06.2017 року звернувся з уточненою позовною заявою про поділ майна та стягнення компенсації зі сплати комунальних послуг, у якій позовні вимоги окрім ОСОБА_4, пред'явив також до ОСОБА_5 в частині стягнення компенсації зі сплати комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог вказав, що з ОСОБА_4 у період з 10.04.1981 року по 03.12.2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітніх сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час діти мешкають окремо та мають свої сім`ї.

У період шлюбу вони придбали квартиру АДРЕСА_1, яка є їх спільною сумісною власністю.

Також ними було придбано дачу у садовому товаристві «Калина», яку ОСОБА_4 продала самовільно без його згоди, тому вважає, що вказана спірна квартира має бути поділена між ними у рівних частках, тому у зв'язку з наведеним просив розподілити спільно нажите майно, виділивши їм по 1/2 частині квартири, що знаходиться у АДРЕСА_2.

У спірній квартирі за період з 01.01.2014 року по 01.03.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 участі у сплаті комунальних послуг не приймали. Позивач просив стягнути з ОСОБА_4 компенсацію зі сплати комунальних послуг за період з 01.01.2014 року по 01.03.2017 року в сумі 7 562,90 грн, з ОСОБА_5 за період з 01.01.2014 року по 01.06.2016 року - 3 432,86 грн.

03 березня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення. Просила суд усунути перешкоди у користуванні квартирою та вселити її у квартиру АДРЕСА_3. Зобов`язати відповідача ОСОБА_1 надати їй дублікати всіх ключів від вхідних дверей даної квартири та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 03 березня 2017 рок зустрічну позовну заяву відповідача по первісному позову ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 про поділ майна та стягнення компенсації зі сплати комунальних послуг.

07.03.2018 року судом було ухвалено рішення в частині поділу майна подружжя. Розподілено спільно нажите майно подружжям, виділено ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по 1/2 частині квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4. В іншій частині невирішених первісних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення компенсації зі сплати комунальних послуг, розгляд справи продовжено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення, задоволено у повному обсязі. Усунуто ОСОБА_4 перешкоди в користуванні квартирою та вселено останню до вищевказаної квартири. Зобов`язано ОСОБА_1 надати ОСОБА_4 дублікати всіх ключів від вхідних дверей даної квартири.

Представник позивача ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності ОСОБА_1

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції.

У відповідності до п. 9 п. 1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується первісний позов в частині вимог про стягнення компенсації зі сплати комунальних послуг, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 10.04.1981 року по 03.12.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 13, 14 - копії свідоцтв про шлюб, про розірвання шлюбу).

Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей:сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.03.2018 року, яке не оскаржене, набрало законної сили 06.04.2018 року, квартира АДРЕСА_5 визнана спільним майном подружжя ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виділено по 1/2 частині.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Згідно ст. ст. 256, 257, 267 ч.ч. 3, 4 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач ОСОБА_1 з вимогою про стягнення компенсації зі сплати комунальних послуги звернувся до суду 26.06.2017 року. 23.05.2018 року звернулась до суду з заявою про застосування строку позовної давності. На цій підставі судом розглядаються позовні вимоги за період з 01.07.2014 року по 01.03.2017 року, в частині стягнення компенсації зі сплати комунальні послуг за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року суд вважає за необхідне відмовити.

Отже, як вбачається зі змісту ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Як встановлено рішенням суду ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_5, кожному належить по 1/2 частині даної квартири.

Позивачем надано суду копії квитанції, які судом звірені з оригіналами, та у позові зроблено розрахунок компенсації зі сплати комунальних послуг. Суд частково погоджується з даним розрахунком, але тільки щодо відображення сум за нараховані комунальні послуги. У наданих суду квитанціях платником вказані як ОСОБА_1, так і ОСОБА_4, окрім однієї квитанції, в якій просто вказано прізвище «Моргун». Хоча згідно акту про фактичне не проживання особи (осіб) в житловому приміщенні від 12.07.2017 р. (а.с. 71) ОСОБА_4 не проживала за вищевказаної адресою з вересня 2013 року, а ОСОБА_5 з 2010 року, але даний факт ніяким чином не міг перешкоджати ОСОБА_4 сплачувати комунальні послуги, а позивачем не доведено зворотного у суді. ОСОБА_1 не надано судові жодного доказу того, що саме він одноособово сплачував дані послуги. Сам факт наявності в нього квитанцій не може бути підтвердженням того, що він їх сплачував.

Виходячи з викладеного вище, судом складено наступний розрахунок.

Жирним виділено сплачені комунальні послуги ОСОБА_1, без виділення - ОСОБА_4

2014 рік

МісяцьОпаленняПідігрів водиГазопостачанняУтримання будинку
липень-0,0138,1970,56
серпень-0,0155,2978,51 ОСОБА_4
вересень-0,0171,31111,77
жовтень115,260,0156,5192,31
листопад43,760,0135,0797,18
грудень296,930,0135,0868,45

ОСОБА_1 за період з 01.07.2014 р. по 31.12.2014 року сплачено 581,80 грн, ОСОБА_4 - 605,93 грн, також у квитанції за утримання будинку за серпень 2014 року вказано просто прізвище ОСОБА_4 (78,51 грн). Загальна сума складає 581,80 + 605,93 + 78,51 = 1 266,24 грн.

2015 рік

МісяцьОпаленняПідігрів водиГазопостачанняУтримання будинку
січень410,010,0135,0753,85
лютий345,47-35,0774,03
березень291,00-46,7759,09
квітень121,37-194,0771,96
травень--112,6973,15
червень--97,0497,19
липень--97,0486,89
серпень--97,0469,48
вересень--97,03104,95
жовтень--97,0489,20
листопад252,76-97,0485,63
грудень482,61-97,0481,43

ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 року сплачено 790,09 грн, ОСОБА_4 - 3 162,93 грн. Загальна сума складає 790,09 + 3 162,93 = 3 953,02 грн.

2016 рік

МісяцьОпаленняГазопостачанняУтримання будинку
січень740,6097,0483,45
лютий725,28289,3790,57
березень450,59278,80100,97
квітень289,51248,4190,85
травень--64,99
червень--55,09
липень-82,3054,84
серпень-146,5254,77
вересень-146,5262,66
жовтень311,70146,5357,27+63,00
листопад400,69146,5243,74
грудень1388,06229,86221,09

ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 року сплачено 3 406,04 грн, ОСОБА_4 - 3 755,55 грн. Загальна сума складає 3 406,04 + 3 755,55 = 7 161,59 грн.

2017 рік

МісяцьОпаленняГазопостачанняУтримання будинку
січень1 304,67281,92114,30
лютий750,70259,70109,32

ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 р. по 28.02.2017 року сплачено 2 820,61 грн, ОСОБА_4 - 0 грн. Загальна сума складає 2 820,61 грн.

Судом не враховується березень 2017 року, так як відповідно до позовних вимог позивач просить стягнути компенсацію по 01.03.2017 року.

Щодо суми оплати у січні 2017 за утримання будинку. Керуючою компанією ЖБК «Восток-7» нараховано до сплати 114,30 грн, а не 670,78 грн, як було сплачено позивачем.

Загальна сума сплати за комунальні послуги складе: 1 266,24 + 3 953,02 + 7 161,59 + 2 820,61 = 15 201,46 грн.

Загальна сума, сплачена ОСОБА_1, складає: 581,80 + 790,09 + 3 406,04 + 2 820,61 = 7 598,54 грн.

Загальна сума, сплачена ОСОБА_4, складає: 605,93 + 3 162,93 + 3 755,55 = 7 524,41 грн.

Сума, яку мав би сплатити кожний співвласник, складе: 15 201,46 / 2 = 7 600,73 грн.

Отже, ОСОБА_4 має компенсувати ОСОБА_1 76,32 грн (7 600,73 - 7 524,41).

Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення компенсації зі сплати комунальних послуг з ОСОБА_5 В цій частині позов не підлягає задоволенню, так як судом при дослідженні доказів та вивченні матеріалів справи встановлено, що обидва співвласника сплачували комунальні послуги. Наданий позивачем розрахунок не вірний та складений, виходячи з поділу суми на 3 частині. В подальшому позивач може звернутися до суду з приводу компенсації з ОСОБА_5, але вже враховуючи суми, сплачені ОСОБА_4

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір у більшому, ніж передбачено законом розмірі, а саме 1 992,22 грн, треба було сплатити 640,00 грн (мінімальна ставка за вимогу майнового характеру, так як ціна позову 10 995,76 грн). Так як позовні вимоги позивача задоволені частково, то й судовий збір підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже розмір судового збору складе: (76,32 грн * 100 %) / 10 995,76 грн = 0,69 %. Далі (640 грн * 0,69 %) / 100 % = 4,42 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Суд вважає, що судовий збір підлягає поверненню позивачу, так як позивач при поданні уточненого позову до суду сплатив судовий збір у більшому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про судовий збір». Сума поверненого судового збору складе 1 992,22 грн - 640 грн = 1 352,22 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 76-80, 89, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення компенсації зі сплати комунальних послуг задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_7, проживаючої за адресою: АДРЕСА_8, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_7, компенсацію зі сплати комунальних послуг за період з 01.07.2014 р. по 01.03.2017 р. у сумі 76 (сімдесят шість) гривень 30 копійок, судовий збір у сумі 4 (чотири) гривні 42 копійки.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Зобов'язати управління Державної казначейської служби України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_6, сплачений ним судовий збір у сумі 1 352 (одна тисяча триста п'ятдесят дві) гривні 22 копійки, внесений по квитанції № 0.0.848177854.1 від 14.09.2017 року (банк платника ПАТ КБ «ПриватБанк») на розрахунковий рахунок ГУ ДКС України у Дніпропетровській області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст рішення складено 04 03 2019 року.