Справа №442/8821/18
Провадження №2/442/448/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Грицай М.М.,

з участю секретаря Антоненко В.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Нагуєвицької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до Нагуєвицької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивує тим, що народилась 03.12.1957 року в с. Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області. Її батьками були ОСОБА_3, який помер 10.02.2010, та ОСОБА_4, яка померла 20.06.2014. У батька була рідна сестра ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Своєї сімї та дітей у неї не було і до дня смерті 09.05.2007 вона була одинокою. Остання заповіту не залишила. Як наслідок, після її смерті відкрилась спадщина за правом представлення на земельну ділянку. У травні 2018 року вона звернулась до державного нотаріуса Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, як єдиній спадкоємиці. 08.05.2018 нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини. Одночасно нотаріус рекомендував звернутись у суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Зауважує, що вчасно зробити цього не могла з обєктивної причини, оскільки у неї протягом вищевказаного терміну взагалі не було державного акта на право власності на земельну ділянку. У квітні місяці випадково знайшла такий і надала його нотаріусу, однак їй було розяснено, що термін пропущений. Вважає причину пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини поважною та просить визначити додатковий строк.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Додатково зазначила, що сама займалась похованням тітки, після чого виїхала за кордон. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши листа за № 43 від 08.02.2019, в якому вважає за доцільне позов задоволити.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

З копії свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 296358 вбачається, що ОСОБА_1 народилась 03.12.1957. ЇЇ батьками є ОСОБА_6 Михайлович та ОСОБА_4.

З копії свідоцтва про народження серії ЯЄ № 347443 вбачається, що ОСОБА_7 народився 23.08.1932. Його батьками були ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії ІІ - ЯР № 380218, ОСОБА_5 народилась 25.06.1935. ЇЇ батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_10.

З копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 100162 вбачається, що ОСОБА_5 померла 09.05.2007 у віці 71 рік, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 21.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 201260, ОСОБА_7 помер 10.02.2010 у віці 77 років, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 05.

З копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 358382 вбачається, що ОСОБА_11 померла 20.06.2014 у віці 85 років, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 21.

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 565950 вбачається, що ОСОБА_12, яка проживає в с. Нагуєвичі, на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації від 28.03.2005 № 71, є власником земельної ділянки на території Нагуєвицької сільської ради, площею 0,8758. Цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З листа державного нотаріуса Першої Дрогобицької нотаріальної контори ОСОБА_13 607/02/14 від 08.05.2018, адресованого ОСОБА_1 ОСОБА_2, вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 (яка померла 09.05.2007) відмовлено, оскільки заява про видачу свідоцтва була подана після спливу строку на прийняття спадщини.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Цивільний кодекс визначає два способи прийняття спадщини, зокрема, подання заяви нотаріусу (ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України) протягом шестимісячного строку; визначення законом окремих категорій спадкоємців, перелічених у частинах 3 та 4 ст.1268 Цивільного кодексу України, такими, що прийняли спадщину. Перелік способів прийняття спадщини, визначений Цивільним кодексом України, є вичерпним і тлумаченню не підлягає.

Зокрема, положеннями статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5 (в редакції, чинній на момент відкриття спадщини) спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Тобто, для прийняття спадщини достатньо надіслати заяву до нотаріуса поштою, пізніше прибути до нотаріуса особисто або надіслати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, справжність підпису на такій заяві нотаріально засвідчується у будь-якого нотаріуса за місцезнаходженням, зокрема, і в консульській установі за кордоном.

Позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог, посилається на те, що у неї протягом вказаного часу взагалі не було державного акту на земельну ділянку, власником якої на день смерті була ОСОБА_12. Тому, лише після того, як у квітні 2018 року випадково знайшла оригінал вказаного документа, звернулась у нотаріальну контору. Як встановлено судом, з часу смерті спадкодавця минуло більше одинадцяти років. Однак, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин незвернення у встановлені строки із заявою до нотаріуса чи на підтвердження офіційного працевлаштування за кордоном, що могло бути причиною неможливості прибуття на територію України для звернення з такою заявою. Поряд з тим, позивач також не скористалася можливістю надіслання нотаріусу заяви про прийняття спадщини поштою, як про це зазначалось вище.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 Постанови № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску для прийняття спадщини, зокрема, суд повинен виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням викладеного у Постанові Верховного Суду від 5 грудня 2018 року (справа №756/2764/15-ц), суд вважає, що позивачем не доведено поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для надання додаткового строку для прийняття такої, понад установлений законом шестимісячний строк, оскільки пояснення та доводи позивача не є підставою для поновлення такого, а тому з ними погодитися неможливо.

Аналізуючи викладені обставини справи, суд вважає, що зазначені позивачем причини пропуску строку, зокрема, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, не слід брати до уваги, оскільки такі не є обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для прийняття спадщини. Відсутність оригіналу документа не є перешкодою для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Отже, така причина не може бути визнана поважною, внаслідок чого, немає підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 353, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив :

ОСОБА_14 ОСОБА_2 у задоволенні позову до Нагуєвицької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04.03.2019.

Суддя Грицай М.М.