Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/285/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Ковальчука М.В.,

секретаря Дворак Г.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Орищук Г.В.,

провівши в залі суду в м. Олевськ судове засідання по цивільній справі за позовом органу опіки та піклування Білокоровицької сільської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач представник органу опіки та піклування Білокоровицької сільської ради Гузок А.О. звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та стягнення аліментів.

Обґрунтовуючи позов тим, що батьки не беруть участі у їх вихованні дітей, не цікавляться їхнім здоров`ям, навчанням, морально та матеріально не підтримують дітей, не забезпечують належних умов проживання.

З 2012 року сім`я Бондарів перебуває на обліку у службі у справах дітей Олевської районної державної адміністрації як така, що опинилася в складних життєвих обставинах.

Батьки на протязі тривалого часу зловживають спиртними напоями, не приділяють уваги дітям, не цікавляться життям дітей, їх здоров`ям, житло привели до незадовільного санітарного та технічного стану.

З батьками ОСОБА_2 га ОСОБА_3 проводилась робота спеціалістом з питань захисту прав дітей Білокоровицької сільської ради та спеціалістами відділу охорони здоров`я, соціального захисту населення та праці сільської ради, службою у справах дітей Олевської районної державної адміністрації, неодноразово батьки викликались на засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білокоровицької сільської ради де розглядалось питання їх відношення до виховання дітей, надавалися терміни для виправлення, але бажаного результату це не принесло, тому діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 23 липня 2018 року були влаштовані до Комунальної установи «Житомирський обласний центр соціально-психологічної реабілітації Сонячний дім» Житомирської обласної ради з метою надання терміну для приведення житла до стану в якому можна безпечно проживати дітям.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за період перебування дітей у закладі тимчасового влаштування не цікавилися життям дітей та лише два рази їх відвідали.

Питання щодо неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було розглянуто на засіданні органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Білокоровицької сільської ради та прийняте відповідне рішення.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не займаються вихованням дітей, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток, не вживають жодних заходів щодо їх повернення в сім`ю орган опіки та піклування Білокоровицької сільської ради вважає за доцільне звернутися із даним позовом до суду.

Позивач та представник третьої особи в судовому засіданні підтримали позов та просили його задоволити.

Відповідачі заперечили стосовно позову та просили не позбавляти їх батьківських прав.

Представники третіх осіб, служби у справах дітей Олевської районної державної адміністрації та органу опіки та піклування Олевської міської ради в судовому засіданні підтримали позов та просили його задоволити.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, думку малолітніх дітей, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що батьками малолітніх: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є: мати - ОСОБА_3 , батьком - ОСОБА_2 , відповідно до копій свідоцтв про народження дітей (а.с. 14-16).

Малолітні діти, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані та проживають по АДРЕСА_1 разом із батьками (а.с.12).

З актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 10.06.2017 року, 20.06.2017 року, 24.01.2018 року, 15.06.2018 року, 18.07.2018 року, 16.08.2018 року, 03.05.2018 року, 12.09.2018 року, 16.10.2018 року, вбачається, що умови для проживання та розвитку дітей незадовільні. Комісія рекомендувала навести лад у приміщенні, більше цікавитися життям навчанням та вихованням дітей, не вживати алкогольні напої (а.с.18-26).

З наказів Служби у справах дітей Олевської районної державної адміністрації від 26.09.2012 року вбачається, що дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 взято на облік неповнолітніх дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах до ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 27-29).

З 26.07.2018 року, діти ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 влаштовані до КУ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради.

Рішенням Виконавчого комітета Білокоровицької сільської ради Житомирської області від 24.10.2018 року за № 115, затверджено висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7).

В судовому засіданні батьки пояснили, що вони не ухиляються від батьківських обов`язків, дітей відвідували в «Житомирському обласному центрі соціально-психологічному реабілітації Сонячний дім». Мають намір проживати разом з дітьми однак орган опіки та піклування Білокоровицької сільської ради створює їм перешкоди в догляді та піклуванні з дітьми. У зв`язку із економічною недостатністю у їх низький рівень умов житлово-побутового забезпечення, але вони намагаються його покращити та забезпечити належні умови проживання дітей, необхідні речі купують, на підтвердження чого надали накладну про придбання дитячих речей (а.с.81).

З актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 28.03.2019 року, 02.04.2019 року, 05.04.2019 року вбачається, що умови для проживання навчання та розвитку дітей покращилось, але не в повній мірі (а.с.47-49).

Тобто з актів слідує, що батьки в межах своєї фінансової спроможності покращили умови проживання своїх неповнолітніх дітей.

З довідки КУ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради від 26.03.2019 року, вбачається, що з 26.07.2018 року по 26.03.2019 року діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували в комунальній установі «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дій «Житомирської обласної ради». За час перебування дітей у закладі, батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відвідували їх 7 разів при відвідуванні спілкувалися з вихователями центру, цікавилися їх навчанням (успішністю у школі), життям та здоров`ям; приносили дітям гостинці (а.с. 80).

В судовому засіданні було заслухано думку малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які повідомили, що вони люблять своїх батьків, бажають з ними жити; батьки відвідували їх в санаторії; під час спільного проживання їх не ображали.

Згідно із частиною 8 статті 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до статі 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України однією з підстав для позбавлення батьківських прав батьків є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно частин 1,2 статті 12 Закону України « Про охорону дитинства » виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Частиною 1 статті 4 Закону України « Про охорону дитинства » встановлено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав », позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п. 16).

Відповідно до п.18 Постанови, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

З матеріалів справи та з пояснень сторін вбачається, що участь батьків у вихованні дітей була недостатньою яка пов`язана з фінансовим станом родини.

Частиною 6 статті 19 СК України визначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

За таких обставин суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування Білокоровицької сільської ради від 23.10.2018 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відносно їхніх малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки даний висновок належним чином необґрунтований та не підтверджується відповідними доказами, зокрема не доведено факт зловживання батьками спиртними напоями; не прийняття дій щодо покращення умов проживання дітей, тому висновок не може бути підставою для застосування для відповідачів крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Таким чином, проаналізувавши детально дійсні обставини справи, взявши до уваги думку дітей, фінансовий стан родини, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні об`єктивні та безсумнівні докази свідомого нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками стосовно дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, потреби в застосуванні якого щодо відповідачів на даний час немає, а також те , що такий захід може унеможливити в подальшому відновлення відносин батьків та дітей, суд приходить до висновку про необхідність, не позбавляючи відповідачів батьківських прав, надати їм можливість забезпечити належні умови проживання дітей та попередити їх про необхідність змінити ставлення до виховання дітей.

Керуючись ст. 164, 166 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У позові органу опіки та піклування Білокоровицької сільської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів ,- відмовити .

Попередити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання та утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та створити належні умови для їх проживання .

Покласти на орган опіки та піклування Білокоровицької сільської ради, контроль за виконанням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків відносно дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення буде виготовлений 08.07.2019 року.

Суддя: М. В. Ковальчук