Тростянецький районний суд
справа № 147/1274/18
номер провадження № 6/147/13/19
У Х В А Л А
04 березня 2019 року cуддя Тростянецького районного суду Вінницької області Дудіков А.В., розглянувши матеріали подання головного державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,
У листопаді 2018 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшло подання головного державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.
Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
До подання державного виконавця ставляться такі ж вимоги, що й до позовної заяви згідно статей 175, 177 ЦПК України.
Як зазначено в постанові Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, а саме: подання готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обов'язково має містити: найменування суду, до якого направляється подання; реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; реквізити виконавчого провадження; прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.
Так, державним виконавцем не дотримано вимог, які встановлено ЦПК України, ЗУ "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 при зверненні з відповідним поданням, а саме: не зазначена дата подачі подання; подано не на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби; не зазначено реквізити виконавчого провадження; не надано підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань; не надано доказів на підтвердження того, що державний виконавець повідомив боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду; не зазначено номери засобів звязку сторін, якщо такі відомі; не зазначено поштовий індекс стягувача та боржника; не вказано ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); не зазначено повне найменування стягувача (для юридичних осіб); не містить зазначення щодо наявності у державного виконавця або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Окрім того, згідно з ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Натомість, державним виконавцем долучено неналежним чином засвідчені копії документів.
Зазначені обставини не дають суду можливості вірно з'ясувати усі обставини справи та прийняти відповідне законне рішення.
З огляду на те, що даний захід передбачає суттєве обмеження конституційного права особи, передбаченого ст. 33 Конституції України, а саме свободи пересування, вільного вибору місця проживання, права вільно залишати територію України, обов'язком державного виконавця є обґрунтування необхідності обмеження особи в такому його праві.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст.185ЦПК України суддя залишає позовну заяву без руху, якщо вона подана без дотримання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Виходячи з наведеного та враховуючи, що подання не відповідає вимогамст.175 ЦПК України, дане подання слід залишити без руху.
Керуючись ст.ст. 175, 177, 441 ЦПК України, суддя
постановив:
Подання головного державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 залишити без руху.
Надати головному державному виконавцю Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк, подання вважатиметься неподаним та буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: