РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13922/19

пр. № 2/759/5775/19

20 вересня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді: П`ятничук І.В.,

при секретарі Дрозі Т.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по 3000,00 грн. на кожну дитини, починаючи з 30.07.2019 року та до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог вказувала на те, що рішенням Святошинського районного суду м.Києві від 29.01.2018 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають розом з позивачем та знаходяться на повному її утриманні.

Відповідач у вихованні та утриманні дітей участі не бере, у добровільному порядку аліменти не сплачує, не приймає іншої участі в матеріальному забезпечення дітей, тому позивачка вимушена звернутись з позовом до суду та посилаючись на ст.ст. 180, 181, 182, 184, 185 СК України просила заявлені вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в матеріалах справи.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що не має матеріальної змоги виплачувати аліменти.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

12.07.2007 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві видано свідоцтво про шлюб від 12.07.2007 року.

В шлюбі у сторін народилось дві доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

29.01.2018 року рішенням Святошинського районного суду м.Києві шлюб між сторонами було розірвано.

Позиачка просить задовольнити її вимоги, вказуючи на те, що відповідач не проживає з нею однією сім`єю, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає протягом останніх двох років, в судовому засіданні позивач не заперечувала щодо стягнення з відповідача 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно на кожну дитину.

Суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Також відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст.4, 10, 76, 141, 264-265, 268, 273,280-282, 365 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з 30.07.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 ., та аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з 30.07.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В.П`ятничук