Справа № 759/4076/18 Головуючий 1 інстанція- Величко Т.О.
Проваження № 22-ц/824/2547/2019 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 лютого 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

при секретарі Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 27 серпня 2018 року у справі за скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» надії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Лепської А.В., боржник: ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року стягувач ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області Лепської А.В., яка мотивована тим, що державний виконавець своїм повідомленням № 7853-5 від 26 лютого 2018 року повернув заявнику без виконання дублікат виконавчого листа № 759/13019/17, виданий 12 січня 2018 року Святошинським районним судом м.Києва, про стягнення із ОСОБА_2 на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» вартості навчання у розмірі 22415 грн. та судового збору в розмірі 224,15 грн. Повернення виконавчого листа обумовлене пропуском строку пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Вважає, що при поверненні виконавчого листа державним виконавцем порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», оскільки дублікат виконавчого листа видано судом 12 січня 2018 року, а отже строк пред'явлення його до виконання до 12 січня 2021 року. Посилаючись на вказані обставини, просив визнати неправомірними дії державного виконавця щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа № 759/13019/17, виданого 12 січня 2018 року Святошинським районним судом м.Києва, про стягнення із ОСОБА_2 на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» вартості навчання у розмірі 22415 грн. та судового збору в розмірі 224,15 грн. та зобов'язати державного виконавця прийняти вказаний виконавчий лист до виконання.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 27 серпня 2018 року скарга

- 2 -

задоволена. Визнано неправомірними дії державного виконавця щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа № 759/13019/17, виданого 12 січня 2018 року Святошинським районним судом м.Києва, та зобов'язано державного виконавця прийняти вказаний виконавчий лист до виконання і відкрити виконавче провадження.

Не погоджуючись із ухвалою, Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права. Скарга мотивована тим, що рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, набрало законної сили 11 вересня 2012 року, а тому строк предявлення його до виконання витік 11 вересня 2015 року. Ухвали суду про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання надано не було, що у свою чергу свідчить про правомірність дій державного виконавця по поверненню виконавчого листа. Окрім того, суд незаконно з перевищенням повноважень зобов'язав державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання та відкрити виконавче провадження.

Стягувач ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» подав відзив на апеляційну скаргу, де вказав, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно задоволив його скаргу, а доводи апеляційної скарги є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

В суді апеляційної інстанції старший державний виконавець Лепська А.В., яка приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримала, просила задоволити та скасувати ухвалу Святошинського районного суду м.Києва як незаконну.

Представник стягувача ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» адвокат Погосян С.Г. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність і обгрунтованість судової ухвали та відсутність підстав для її скасування.

Боржник ОСОБА_2 повідомлений про час розгляду справи, до суду не з'явився, причин неявки не повідомив, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до приписів ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної

- 3 -

виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що дії щодо повернення стягувачу виконавчого листа без прийняття до виконання вчинені державним виконавцем всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» і не грунтуються на матеріалах справи.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 11 вересня 2017 року задоволена заява ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» про видачу дубліката виконавчого листа. Ухвалено видати на підставі рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 11 червня 2012 року дублікат виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_2 на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» вартості навчання у розмірі 22415 грн. та судового збору в розмірі 224,15 грн.

Дублікат виконавчого листа № 759/13019/17 видано Святошинським районним судом м.Києва 12 січня 2018 року.

14 лютого 2018 року вказаний дублікат направлений стягувачем для виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області.

Повідомленням державного виконавця № 7853-5 від 26 лютого 2018 року дублікат повернуто стягувачу без прийняття до виконання у зв'язку із пропуском строку пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Також судом встановлено, що на підставі рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 11 червня 2012 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» вартості навчання та судового збору, стягувачем були отримані виконавчі листи і 25 жовтня 2012 року пред'явлені до виконання у встановленому порядку до Відділу ДВС Ялтинського міського управління юстиції АР Крим, що стверджується заявами стягувача та повідомленнями про вручення рекомендованих відправлень виконавчій службі (а.с.53-56).

Згідно ч.1 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який був чинним на час подачі стягувачем виконавчих листів до виконання, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Будь-які відомості про повернення Відділом ДВС Ялтинського міського управління юстиції АР Крим виконавчих листів стягувачу, закінчення виконавчого провадження чи його закриття відсутні, що у свою чергу свідчить про дотримання строків.

За таких обставин суд обгрунтовано визнав неправомірними дії державного виконавця щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа № 759/13019/17 від 12 січня 2018 року.

Доводи апеляційної скарги про правомірність дій державного виконавця по

- 4 -

поверненню виконавчого листа з огляду на пропуск стягувачем строку пред'явлення виконавчого листа до виконання необгрунтовані з наступних підстав.

По-перше, як вище вказувалося стягувач у встановлений законом строк пред'явив виконавчі листи для виконання до відділу ДВС Ялтинського міського управління юстиції АР Крим і державним виконавцем не надано доказів і такі у справі відсутні, що виконавчий лист повертався стягувачу із передбачених законом підстав.

По-друге, вказані обставини щодо пред'явлення стягувачем у встановлений законом строк виконавчих листів для виконання та їх втрати у зв'язку із окупацією АР Крим встановлені ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 11 вересня 2017 року.

Отже, доводи скаржника про те, що пропущено строк є хибними та не відповідають матеріалам справи.

В той же час колегія суддів не може погодитися із способом усунення порушень прав стягувача, вказаним в оскаржуваній ухвалі суду.

Повертаючи виконавчий лист без прийняття до виконання, старший державний виконавець вирішив лише питання про пропуск строків, проте не досліджував інших питань, передбачених ст.ст.18,19 Закону України «Про виконавче провадження», необхідних для вирішення питання про відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин зобов'язання державного виконавця прийняти вказаний виконавчий лист до виконання і відкрити виконавче провадження є передчасними.

При цьому колегія суддів враховує роз'яснення п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», згідно якого у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані дії неправомірними і зобов'язує державного виконавця усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи сторони. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норми матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав ухвала суду першої інстанції в частині зобов'язання державного виконавця усунути порушення підлягає зміні.

Колегія суддів відповідно до приписів закону вважає за необхідне зобов'язати державного виконавця повторно розглянути питання про прийняття до виконання дубліката виконавчого листа № 759/13019/17, виданого 12 січня 2018 року Святошинським районним судом м.Києва з урахуванням висновків цієї постанови суду про те, що строк подачі виконавчого листа до виконання стягувачем не пропущено.

Такий спосіб поновлення прав стягувача відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

- 5 -

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області задоволити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 27 серпня 2018 року в частині зобов'язання державного виконавця, посадову особу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області усунути порушення змінити, зобов'язавши державного виконавця, посадову особу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області повторно розглянути питання про прийняття до виконання дублікат виконавчого листа № 759/13019/17, виданого 12 січня 2018 року Святошинським районним судом м.Києва, про стягнення із ОСОБА_2 на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» вартості навчання у розмірі 22415 грн. та судового збору в розмірі 224,15 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: