У Х В А Л А

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 466/2321/18

провадження № 61-17589ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 серпня 2019 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Під Голоском-410» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Під Голоском-410» про визнання незаконним нарахування боргу,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року Львівське комунальне підприємство «Під Голоском-410» (далі - ЛКП «Під Голоском-410») звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за житлово-комунальні послуги з утримання будинку за період з 01 листопада 2014 року по 30 листопада 2017 року в розмірі 2 313,71 грн.

У квітні 2018 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов, в якому просив визнати незаконним та безпідставним нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання будинку за період з 30 вересня 2011 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 4 153,24 грн та скасувати цю заборгованість.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2019 року позов ЛКП «Під Голоском-410» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь ЛКП «Під Голоском-410» 2 065,34 грн заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 березня 2015 року до 30 листопада 2017 року в межах трирічного строку позовної давності.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2019 року залишено без змін.

27 вересня 2019 року ОСОБА_1звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 серпня 2019 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено що з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв'язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 2 065,34 грн, а також оспорювання заборгованості в розмірі 4 153,24 грн. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом також ураховано, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2019 року та постанова Львівського апеляційного суду від 21 серпня 2019 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 серпня 2019 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Під Голоском-410» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Під Голоском-410» про визнання незаконним нарахування боргу відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник