Постанова

Іменем України

26 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 241/1447/17

провадження № 61-8041св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», яка підписана представником Пашковою Наталією Вікторівною, на постанову Донецького апеляційного суду від 13 березня 2019 року у складі колегії суддів: Кочегарової Л. М., Гаврилової Г. Л., Ткаченко Т. Б.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ», банк), звернулося із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 серпня 2016 року рішенням Дзержинського міського суду Донецької області у цивільній справі № 225/3642/16-ц за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 , ДП ТОВ «Фармед» «Торгівельний дім «Панацея», ТОВ «Компанія «МДД», ТОВ «Фармед», ТОВ «Компанія «САТ» про стягнення заборгованості за кредитним договором та договорами поруки позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» задоволено. Стягнуто солідарно з ДП ТОВ «Фармед» «Торгівельний дім «Панацея», ОСОБА_1 , ТОВ «Компанія «МДД», ТОВ «Фармед», ТОВ «Компанія «САТ» на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у загальному розмірі 3 794 899,42 грн, судові витрати у розмірі 56 923,49 грн, а також витрати, пов`язані з розміщенням оголошення у газеті, у розмірі 840 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили.

14 вересня 2016 року ПАТ «ПУМБ» видано виконавчі листи № 2/225/1249/2016 на виконання рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 30 серпня 2016 року у справі № 225/3642/16-ц.

Постановою державного виконавця Мангушського РВ ДВС від 17 лютого 2017 року відкрито виконавче провадження № 53428508 за місцем знаходження зареєстрованого нерухомого майна боржника. Також 17 лютого 2017 року постановою державного виконавця Мангушського РВ ДВС у рамках зазначеного виконавчого провадження накладено арешт на все майно боржника.

26 травня 2017 року державним виконавцем у рамках виконавчого провадження № 53428508 був здійсненний виїзд за адресою місцезнаходження нерухомого майна відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , за результатами якого складено акт державного виконавця, згідно якого «ворота були зачинені на замок, двері ніхто не відчинив. Проведено фотозйомку. Боржнику ( ОСОБА_1 ) залишено виклик».

29 серпня 2017 року ТОВ «Фармед» було подано заяву про перегляд заочного рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 30 серпня 2016 року.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 05 вересня 2017 року у справі № 225/3642/16-ц за заявою відкрито провадження і справу призначено до розгляду на 13 вересня 2017 року.

13 вересня 2017 року ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області заяву ТОВ «Фармед» про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення від 30 серпня 2016 року у справі № 225/3642/16-ц скасовано, виконавчі листи, видані на підставі даного рішення, відкликані з виконання, справу призначено до судового розгляду на 17 жовтня 2017 року.

18 вересня 2018 року до Мангушського РВ ДВС представником відповідача ОСОБА_1 була подана ухвала Дзержинського міського суду Донецької області від 13 вересня 2017 року та заява про закриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 та зняття арештів з належного їй майна, накладених у рамках виконавчого провадження.

Державним виконавцем Мангушського РВ ДВС 20 вересня 2017 року винесена постанова про зняття арешту з майна боржника - ОСОБА_1 та постанова про закінчення виконавчого провадження № 53428508.

При цьому ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 19 вересня 2017 року у справі № 225/3642/16-ц задоволено заяву ПАТ «ПУМБ» про забезпечення позову та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 .

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 18 вересня 2017 року за ОСОБА_1 зареєстровано право на таке нерухоме майно: 1) житловий будинок, господарські будівлі та споруди, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею - 342,4 кв. м, за адресою - АДРЕСА_2 ; 2) двоповерховий житловий будинок з господарськими спорудами, загальна площа - 288,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ; 3) земельні ділянки АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 9011961 від 02 жовтня 2017 року, станом на 02 жовтня 2017 року вказане нерухоме майно вже не перебувало у власності ОСОБА_1 .

На підставі державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачем встановлено, що ОСОБА_1 22 вересня 2017 року були вчинені правочини по відчуженню належного їй нерухомого майна безоплатно на користь свого сина - ОСОБА_2 шляхом укладення договорів дарування № 2149, 2151, 2171, 2173, 2175, 2177, 2179, 2181, 2183, посвідчених приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Чичековим С. Ф.

Таким чином ОСОБА_1 , яка є боржником перед ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором № 12.05-373 від 15 травня 2012 року та договором поруки № 12.05-373 від 15 травня 2012 року, та була обізнана про наявні невиконані боргові зобов`язання про наявність у провадженні суду цивільної справи про стягнення з неї заборгованості, всупереч ухвалі Дзержинського міського суду Донецької області від 19 вересня 2017 року у справі № 225/3642/16-ц про забезпечення позову, якою накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , вчинила угоди по відчуженню свого нерухомого майна безоплатно своєму синові - ОСОБА_2 шляхом укладення договорів дарування.

ПАТ «ПУМБ» вважало, що вчинені ОСОБА_1 22 вересня 2017 року договори дарування мають бути визнані недійсними, оскільки вони вчинені з метою ухилення від виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором та є фіктивними, оскільки не спрямовані на реальне настання обумовлених цими договорами наслідків.

ПАТ «ПУМБ» просило визнати договори дарування від 22 вересня 2017 року № 2149, 2151, 2171, 2173, 2175, 2177, 2179, 2181, 2183, укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , недійсними.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Заочним рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 27 вересня 2018 року у складі судді: Демочка Д. О., позов АТ «ПУМБ» задоволено.

Визнано недійсним договір дарування реєстровий № 2149 від 22 вересня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Чичековим С. Ф., предметом якого є житловий будинок, господарські будівлі та споруди, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 342,4 кв. м, житлова площа 110,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , РНОНМ 39 (РПВН 38567902).

Визнано недійсним договір дарування реєстровий № 2171 від 22 вересня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Чичековим С. Ф., предметом якого є земельна ділянка площею 0,23 га за адресою: АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), РНОНМ 39, кадастровий номер :02:000:3792.

Визнано недійсним договір дарування реєстровий № 2151 від 22 вересня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Чичековим С. Ф., предметом якого є двоповерховий житловий будинок з господарськими спорудами, загальна площа 288,4 кв. м, житлова площа 189,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , РНОНМ 239 (РПВН 33201250).

Визнано недійсним договір дарування реєстровий № 2173 від 22 вересня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Чичековим С. Ф., предметом якого є земельна ділянка площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), РНОНМ 239, кадастровий номер :02:000:1868.

Визнано недійсним договір дарування реєстровий № 2183 від 22 вересня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Чичековим С. Ф., предметом якого є земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:2409, площа (га): 0,1 за адресою: АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), РНОНМ 239.

Визнано недійсним договір дарування реєстровий № 2181 від 22 вересня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Чичековим С. Ф., предметом якого є земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:2408, площа (га): 0,1, за адресою: АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), РНОНМ 239.

Визнано недійсним договір дарування реєстровий № 2179 від 22 вересня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Чичековим С. Ф., предметом якого є земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:2404, площа (га): 0,1 за адресою: АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), РНОНМ 239.

Визнано недійсним договір дарування реєстровий № 2177 від 22 вересня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Чичековим С. Ф., предметом якого є земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:2407, площа (га): 0,1, за адресою: АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), РНОНМ 239.

Визнано недійсним договір дарування реєстровий № 2175 від 22 вересня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Чичековим С. Ф., предметом якого є земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:2406, площа (га): 0,1 за адресою: АДРЕСА_2 РНОНМ 239.

Внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 та поновлено записи про право власності ОСОБА_1 на об`єкти нерухомого майна, що були предметом вказаних договорів дарування.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 09 листопада 2017 року, у виді накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відчуження ОСОБА_1 об`єктів нерухомості під час дії арешту суду та заборони на відчуження нерухомого майна є протиправним, тобто, таким, що порушує публічний порядок, незалежно від того, що інформація про арешт майна була відсутня у відповідному державному реєстрі. При відчуженні спірного майна ОСОБА_1 була обізнана про наявність судового спору щодо стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, укладеним між ПАТ «ПУМБ» та ДП ТОВ «Фармед» «ТД «Панацея», для забезпечення виконання зобов`язань за яким між ПАТ «ПУМБ» та нею був укладений договір поруки № 12.05-373/11 від 15 травня 2012 року з додатковими угодами до нього, а тому ОСОБА_1 могла передбачити негативні наслідки для себе у випадку стягнення цих коштів на підставі судового рішення, шляхом звернення стягнення на її нерухоме майно. Суд першої інстанції зробив висновок, що оспорювані договори дарування необхідно визнати недійсними, оскільки вони були укладені у період дії ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 19 вересня 2017 року у справі № 225/3642/16-ц, згідно якої було накладено арешт на нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1 , з метою уникнення негативних наслідків для себе у майбутньому. ПАТ «ПУМБ» не був стороною оспорюваних договорів дарування від 22 вересня 2017 року, але воно є заінтересованою особою, яка має право на оспорювання спірних договорів, оскільки внаслідок незаконних дій відповідачів, у порушення заборони, встановленої судом у порядку забезпечення іншого позову у справі № 225/3642/16-ц, були порушені його права та законні інтереси.

Оскільки спір вирішено, суд, на підставі частини першої статті 158 ЦПК України, скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 09 листопада 2017 року.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 29 листопада 2018 року у складі судді Демочко Д. О., у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 27 вересня 2018 року відмовлено.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Донецького апеляційного суду від 13 березня 2019 року апеляційну скаргу адвоката Гайтан К. О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , задоволено частково. Заочне рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 27 вересня 2018 року, в частині визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна від 22 вересня 2017 року, з внесенням відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та стягнення судового збору, скасовано. У задоволення позовних вимог АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 22 вересня 2017 року, посвідчених приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Чичековим С. Ф., та про внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що АТ «ПУМБ» обґрунтовувало позовні вимоги тим, що оспорювані договори дарування порушують публічний порядок, вчинені з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, оскільки вчинені у момент чинності ухвали про забезпечення позову. Разом із тим, питання про забезпечення позову вирішено у відсутності сторін, які про розгляд справи не повідомлялися, ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 станом на 22 вересня 2017 року не були достеменно обізнані про наявність заборони на відчуження майна, належного ОСОБА_1 . Крім того при ухваленні рішення про забезпечення позову АТ «ПУМБ» 19 вересня 2017 року, суд наклав арешт та заборонив відчуження чотирьох об`єктів нерухомості, належних ОСОБА_1 проте суд першої інстанції зробив висновок про визнання недійсними договорів дарування щодо дев`яти об`єктів нерухомості, не навівши будь-яких обґрунтувань. Крім того ухвалою апеляційного суду Донецької області від 21 листопада 2017 року ухвала Дзержинського міського суду Донецької області від 19 вересня 2017 року про забезпечення позову була скасована, а 01 грудня 2017 року при перегляді заяви АТ «ПУМБ» про забезпечення позову, суд відмовив у застосуванні заходів забезпечення позову. І до цього часу відсутнє рішення про визначення відповідальності ОСОБА_1 за договором поруки від 15 травня 2012 року по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15 травня 2012 року. У зв`язку цим суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність підстав для визнання договорів дарування нерухомого майна недійсними з підстав порушення ними вимог статті 228 ЦК України.

Посилання АТ «ПУМБ» на те, що оспорювані договори дарування від 22 вересня 2017 року є недійсними у зв`язку з фіктивністю, оскільки сторони договору не мали наміру на реальність настання наслідків, передбачених цими договорами, колегія суддів відхилила. При цьому зазначила, що матеріали справи не містять наданих позивачем доказів вчинення фіктивного правочину з обох сторін та на підтвердження умислу відповідачів на укладення договору дарування без наміру створення правових наслідків, які ними обумовлювалися, оскільки реєстрація права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_2 свідчить про реальність настання правових наслідків правочину.

Твердження АТ «ПУМБ» про те, що оспорювані правочини вчинений з метою ухилення від можливого виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь банку колегія суддів відхилила, оскільки рішення про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь банку, після скасування заочного рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 30 серпня 2016 року, відсутнє розмір відповідальності ОСОБА_1 не визначений.

Рішення суду першої інстанції переглядалося в апеляційному порядку тільки в частині визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна від 22 вересня 2017 року, з внесенням відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та стягнення судового збору. В частині скасування заходів забезпечення позову, в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалося.

Аргументи учасників справи

У квітні 2019 рок АТ «ПУМБ» засобами поштового зв`язку подало касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3 , в якій просить повністю скасувати оскаржену постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому, посилається на порушення апеляційним судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував статтю 228 ЦК України, оскільки оспорювані договори дарування укладені під час чинності ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 19 вересня 2017 року у справі № 225/3642/16-ц з метою уникнення відповідальності як поручителем перед банком. Зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував статтю 234 ЦК України, оскільки оспорювані договори дарування не спрямовані на настання реальних правових наслідків, а мають на меті уникнення відповідальності як поручителем перед банком. Правовим наслідком визнання недійсними оспорюваних договорів дарування має бути скасування записів про право власності на спірні об`єкти нерухомого майна за ОСОБА_2 та відновлення відповідних записів за ОСОБА_1 АТ «ПУМБ» є заінтересованою особою, оскільки поведінка ОСОБА_1 суперечить принципу добросовісності і спрямована на уникнення відповідальності перед банком, тому згідно статей 15, 16 ЦК України банк має право заявляти цей позов. Посилання апеляційного суду про те, що ОСОБА_1 не було відомо про наявність спору щодо стягнення із неї заборгованості спростовується матеріалами виконавчого провадження, які не були належним чином досліджені судом. Оскільки ОСОБА_1 є поручителем перед банком і несе солідарну відповідальність разом із боржником, то висновки суду апеляційної інстанції про недоведеність наявність боргу ОСОБА_1 перед банком є помилковими. Зазначає, що суд апеляційної інстанції не застосував до спірних відносин висновки, що містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду вад 05 червня 2018 року у справі № 543/730/14-ц (провадження № 14-149цс18).

У вересні 2019 року ОСОБА_2 через представника Михайлова Т. М. надав письмові пояснення, в яких вказує про невідповідність переліку майна, на яке накладено арешт ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 19 вересня 2017 року у справі № 225/3642/16-ц та майна, яке було предметом оспорюваних договорів дарування. Крім того ухвала Дзержинського міського суду Донецької області від 19 вересня 2017 року у справі № 225/3642/16-ц була скасовано і у задоволенні заяви банку про забезпечення позову відмовлено. Вказує, що виконання кредитного договору забезпечене майном, тому відсутня небезпека його невиконання. Вважає безпідставним посилання банку на постанову Великої Палати Верховного Суду вад 05 червня 2018 року у справі № 543/730/14-ц (провадження № 14-149цс18), оскільки у цій справі вирішувалося питання юрисдикції і у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 589/3655/16-ц (провадження № 61-11782св18) висловлено позицію, що стороні правочину повинно бути достеменно відомо про наявність обтяження згідно ухвали про забезпечення позову. Схожий висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі № 144/696/16-ц (провадження № 61-1812св18) та постанові Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 826/11084/16 (провадження № К/9901/19735/18). Банк не є заінтересованою особою та не має права оспорювати договори дарування, оскільки не позбавлений можливості звернути стягнення на заставне майно. Вважає, що суд апеляційної інстанції правильно застосував статті 228, 234 ЦК України.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, зупинено дію постанови Донецького апеляційного суду від 13 березня 2019 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 , яке підписане адвокатом Михайловим Т. М., про продовження строку на подання відзиву на касаційну скаргу. Відзив ОСОБА_2 , який підписано адвокатом Михайловим Т. М., на касаційну скаргу ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» залишено без розгляду. У задоволенні клопотання ОСОБА_2 , яке підписане адвокатом Михайловим Т. М., про участь у судовому засіданні представника відмовлено. Справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що заочним рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 30 серпня 2016 року у справі № 225/3642/16-ц за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 , ДП ТОВ «Фармед» «Торгівельний дім «Панацея», ТОВ «Компанія «МДД», ТОВ «Фармед», ТОВ «Компанія «САТ» про стягнення заборгованості за кредитним договором та договорами поруки позов задоволено. Стягнуто солідарно з ДП ТОВ «Фармед» «Торгівельний дім «Панацея», ОСОБА_1 , ТОВ «Компанія «МДД», ТОВ «Фармед», ТОВ «Компанія «САТ» на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у загальному розмірі 3 794 899,42 грн, судові витрати 56 923,49 грн, а також витрати, пов`язані з розміщенням оголошення у газеті, у розмірі 840 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили.

14 вересня 2016 року на виконання заочного рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 30 серпня 2016 року представнику АТ «ПУМБ» були видані виконавчі листи № 2/225/1249/2016 (№225/3642/16-ц).

17 лютого 2017 року постановою державного виконавця Мангушського РВ ДВС відкрито виконавче провадження № 53428508 за місцем знаходження зареєстрованого нерухомого майна боржника (ідентифікатор доступу 954171ДАЗЕВБ).

17 лютого 2017 року постановою державного виконавця Мангушського РВ ДВС в рамках зазначеного виконавчого провадження накладено арешт на все майно боржника.

29 серпня 2017 року ТОВ «Фармед» було подано заяву про перегляд заочного рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 30 серпня 2016 року.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 13 вересня 2017 року заяву ТОВ «Фармед» про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення від 30 серпня 2016 року у справі № 225/3642/16-ц скасовано. Виконавчі листи, видані на підставі цього рішення, відкликані з виконання. Справу призначено до судового розгляду на 17 жовтня 2017 року.

18 вересня 2017 року до Мангушського РВ ДВС представником ОСОБА_1 була подана ухвала Дзержинського міського суду Донецької області від 13 вересня 2017 року та заява про закриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 та зняття арештів з належного їй майна, накладених у рамках виконавчого провадження.

19 вересня 2017 року ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області у справі № 225/3642/16-ц задоволено заяву ПАТ «ПУМБ» про забезпечення позову та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: житловий будинок загальною площею 342,4 кв. м, за адресою - АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,23 га, за адресою: АДРЕСА_2 ; двоповерховий житловий будинок, загальною площею - 288,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_5 , загальна площа 342,4 кв. м, житлова площа 110,3 кв. м, площа земельної ділянки 2 300 кв. м.

20 вересня 2017 року державним виконавцем Мангушського РВ ДВС були винесені постанова про зняття арешту з майна боржника - ОСОБА_1 та постанова про закінчення виконавчого провадження № 53428508.

22 вересня 2017 року між ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдаровуваний) укладено договір дарування: 1) реєстровий № 2149, житлового будинку загальною площею 342,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ; 2) реєстровий № 2151, двоповерхового житлового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 288,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ; 3) реєстрові № 2171, 2173, 2175, 2177, 2179, 2181, 2183, земельних ділянок АДРЕСА_1 .

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду вад 05 червня 2018 року у справі № 543/730/14-ц (провадження № 14-149цс18) зроблено висновок, що: «забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження суд установлює в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). За таких обставин місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, з`ясувавши, що спірні договори ОСОБА_5 уклав з порушенням закону, оскільки об`єктами, відчуженими за цими договорами, було забезпечено позов ОСОБА_11 в іншій справі (№ 752/3612/13-ц), дійшов обґрунтованих висновків про визнання спірних договорів недійсними за позовом позивачки як заінтересованої особи права та законні інтереси якої порушено вчиненням оспорюваних правочинів, і скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, здійсненої на підставі їх укладення, як похідної вимоги позивачки, що є правовим наслідком недодержання сторонами під час вчинення правочину вимог закону, адже недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 ЦК України). Посилання заявника на те, що на момент укладення спірних договорів ухвала судді про забезпечення позову ще не перебувала на виконанні органів державної виконавчої та реєстраційної служб, не має правового значення, оскільки за змістом статті 153 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, ухвала про забезпечення позову виконується негайно, а її оскарження не зупиняє виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) вказано, що: «Велика Палата Верховного Суду враховує, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним. […] Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками, зробленими у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2019 року у справі № 646/3972/16-ц (провадження № 61-28761св18) та зазначає, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України. Суди першої та апеляційної інстанції, встановивши, що ОСОБА_8 , відчужуючи належні йому на праві власності будинок і земельну ділянку, що знаходяться на АДРЕСА_6 , своїм синам - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 був обізнаний про наявність вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 02 листопада 2012 року, що набрав законної сили, яким стягнуто, в тому числі, з нього на користь ТОВ «Банк Фамільний» 580 849,84 грн, правильно вважали, що боржник міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання вказаного судового рішення. Крім того, з`ясувавши, що при укладенні 27 грудня 2012 року оспорюваних правочинів воля сторін не відповідала зовнішньому її прояву та вони не передбачали реального настання правових наслідків, обумовлених вказаними правочинами, їх дії вчинені на перехід права власності на нерухоме майно з метою приховання майна від виконання в майбутньому вироку суду про стягнення грошових коштів з ОСОБА_8 , суди обґрунтовано визнали недійсними оспорювані правочини на підставі статті 234 ЦК України».

Аналіз матеріалів справи свідчить, що АТ «ПУМБ» на обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що: 1) відчуження ОСОБА_1 об`єктів нерухомості відбулося під час дії арешту суду та заборони на відчуження нерухомого майна, накладеного ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 19 вересня 2017 року у справі № 225/3642/16-ц, що є порушенням публічного порядку та є підставою для визнання цих договорів недійсними згідно статті 2285 ЦК України; 2) оспорювані договори дарування не спрямовані на настання реальних правових наслідків, а мають на меті уникнення відповідальності як поручителем перед банком шляхом звернення стягнення на майно, тому вони є фіктивними на підставі статті 234 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції не перевірив: доводів позивача про те, що ОСОБА_1 оспорювані договори дарування укладені з метою приховання майна від звернення стягнення від виконання в майбутньому виконання рішення суду про стягнення грошових коштів; чи в оспорюваних договорах воля сторін відповідала зовнішньому її прояву та вони передбачали реальне настання правових наслідків, обумовлених оспорюваними правочинами.

Посилання апеляційного суду на те, що банк не має права звертатися із цим позовом суперечить висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу задовольнити частково, оскаржену постанову апеляційного суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Оскільки оскаржена постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, то підстави поновлювати її дію відсутні.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», яка підписана представником ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного суду від 13 березня 2019 року скасувати.

Передати справу № 241/1447/17 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Донецького апеляційного суду від 13 березня 2019 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук