Справа № 212/3272/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2019 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого - судді Власенко М.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Борух Ю.К.,
позивачки - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Друга Криворізька державна нотаріальна контора про скасування заходів забезпечення позову, зняття арешту з будинку, -
У квітні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом,в якому просиласкасувати заходи забезпечення позову, а саме зняти арешт з житлового будинку АДРЕСА_1 , накладений на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2005 року, що є підставою для вилучення з Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису №2214472 про арешт нерухомого майна, який зареєстрований 22 липня 2005 року Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою.
В обґрунтування позову вказала, що у 2007 році відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулись до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовною заявою про визнання договору дарування та заповіту недійсним до відповідача - її рідної матері ОСОБА_5 .
Жовтневим судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було відкрито провадження у цивільної справі №2-58-2007.Одночасно з поданням вказаної позовної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про забезпечення заявленого позову, а саме з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належало відповідачу ОСОБА_5 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
21 червня 2005 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було задоволено, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Вподальшому, ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2007 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору дарування та заповіту недійсним було закрито у зв`язку з відмовою позивачів від позову. Але при винесенні вищевказаного рішення суд першої інстанції питання щодо скасування заходів забезпечення позову не вирішив.
ІНФОРМАЦІЯ_1 матір позивачки - ОСОБА_5 померла, після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась з житлового будинку АДРЕСА_1 .Спадкоємцем першої черги за законом на відкриту спадщину є позивачка як рідна донька померлої ОСОБА_5 , яка на день смерті була зареєстрована та фактично проживала разом зі мною за адресою: АДРЕСА_2 .Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.Спадщину вона прийняла у відповідності до вимог ч. З ст. 1268 ЦК України, оскільки на день відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем за вищевказаною адресою.
20 березня 2019 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Лігути Л.В. із заявою про отримання свідоцтво про право на спадщину за законом, але їй було відмовлено у зв`язку з неможливістю видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на спадкову масу, а саме на згадане домоволодіння, був накладений арешт.Таким чином, на теперішній час вказана ухвала Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про накладення арешту на вищезазначений житловий будинок, якій належав ОСОБА_5 , має юридичну силу, що порушує її конституційні права та право спадкоємця, хоча, як передбачено частиною 9 статті 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або,у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
Позовна заява надійшла до суду 15.04.2019 року, ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2019 року позов було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.30 травня 2019 року вимоги ухвали виконано, недоліки усунуто та ухвалою суду від 30 липня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.
Відповідачі та третя особа у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу перебувала цивільна справа №2-58-2007 року за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання договору дарування та заповіту недійсним. Ухвалою суду від 13 березня 2007 року за заявою позивачів провадження по вищевказаній справі закрито у зв`язку з відмовою від позову, ухвала набрала законної сили 18.03.2007 року. (а.с. 6).
Згідно Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 виданого Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 168008042 від 25травня 2019 року, арешт, накладений на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.06.2005 року у справі № 2-315802005 на теперішній час не скасований (реєстраційний номер обтяження: 2214472 від 22 липня 2015 року) (а.с. 24-25).
У зв`язку з цим позивачка ОСОБА_1 як спадкоємиця першої черги за законом на спадщину звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила скасувати арешт, накладений на житловий будинок АДРЕСА_1 , ухвалою Жовтневого районногосуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2005 року під час розгляду цивільної справи в порядку забезпечення позову.
Вирішуючи заявлені позивачем вимоги, суд виходить із вимог ст. 2 ЦПК України, згідно якої, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
При цьому, суд звертає увагу, що порядок скасування заходів забезпечення позову, визначений у главі 10 Розділу І ЦПК України, а саме статтею 158 ЦПК України (в редакції станом на день звернення позивача до суду).
Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до п. 9 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу при цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета; інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Таким чином, питання про скасування заходів забезпечення позову, які були накладені відповідною ухвалою в порядку забезпечення позову по справі, має вирішуватись у порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством для скасування заходів забезпечення позову, виходячи із законів, чинних на час звернення особи до суду із відповідною заявою.
Оцінюючи доводи позивача щодо неможливості захистити свої в інший спосіб, оскільки вона не є стороною у справі, в межах якої було вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт, суд звертає увагу на вимоги ст.55 ЦПК України, згідно якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
За таких обставин, питання про скасування заходів забезпечення позову за заявою правонаступника сторони у справі має вирішуватись не у позовному провадженні, а у порядку, визначеному Главою 10 Розділу І ЦПК України, та у даному випадку судом, яким такі заходи забезпечення позову були накладені під час розгляду відповідної цивільної справи, тобто Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в межах цивільної справи №2-58-2007 року за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання договору дарування та заповіту недійсним.
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно дост. 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є неналежним та неефективним, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Одночасно з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що відмова у позові не позбавляє позивача можливості звернутися до відповідного суду, яким вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, із відповідною заявою про скасування таких заходів як правонаступника сторони у справі.
Відповідно дост.141ЦПК України судовий збірпокладається насторони пропорційнорозміру задоволенихпозовних вимог. Таким чином, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати по справі слід віднести на рахунок позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 76-82, 128, 141, 142, 158, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-289 ЦПК України, -
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Друга Криворізька державна нотаріальна контора про скасування заходів забезпечення позову, зняття арешту з будинку.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_4 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення складено та підписано 08 жовтня 2019 року.
Суддя М.Д. Власенко