Дата документу 30.09.2019 Справа № 554/6550/19
Провадження № 2/554/2262/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Алексєєва М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

19.07.2019 р. позивач звернулась до суду з вказаним позовом, відповідно до якого прохала суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем 06.08.2014 року та стягнути з відповідача на її користь на утримання трьох спільної дитини аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з відповідачем вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачем та перебуває на її повному утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку із різними поглядами на життя, сімейні відносини та обов`язки, ведення спільного господарства, на підставі чого почали виникати сварки, створюватися негативна атмосфера у сім`ї. Збереження сім`ї не можливе, та суперечить інтересам позивача.

Сторони по справі у судове засідання не з`явились.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом рекомендованим листом з повідомленням про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань чи заяв до суду не подавав.

За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про заочний розгляд справи, про що постановлено ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив наступне.

Згідно з оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , що наявне в матеріалах справи, 06.08.2014 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано шлюб в Октябрському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 161. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище «ОСОБА_1».

Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, майновий спір та спір про місце проживання дітей на момент розгляду справи відсутній.

Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливе, шлюб існує формально, що суперечить інтересам позивача, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання спільних дітей, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис про народження № 239.

Судом встановлено, що дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її повному утриманні.

Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 182 цього ж кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Щодо стягнення судового збору, суд виходить з наступного.

Позивачем сплачено судовий збір за подачу до суду даного позову в частині позовних вимог про розірвання шлюбу, у розмірі 768,40 грн., які, в силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

В частині позовних вимог про стягнення аліментів позивач була звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, що був встановлений вказаним Законом на період пред`явлення позову до суду, що становить - 768,40 грн.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 24, 105, 180-184, 193, 199 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81-89, 141, 259, 263-265, 280-289, 430 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити в повному обсязі.

Шлюб, зареєстрований 06.08.2014 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) в Октябрському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 161 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1 ».

Стягувати зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення позивача до суду 19.07.2019 р. до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині суми місячного платежу стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Згідно зі ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Октябрським РВ у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області 12.09.2014 р.

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий Решетилівським РВ УМВС України в Полтавській області 05.11.1997 р., остання відома адреса реєстрації АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасником справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.О.Материнко