Справа № 211/2120/17
Провадження № 2/211/97/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 жовтня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гулько А.С.,

позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , відповідача - ОСОБА_5 , представника відповідача - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 та просила суд стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 390 768,90 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. та судові витрати в розмірі 4547,69 грн. посилаючись на те, що 07 травня 2016 року о 10-05 годині сталася дорожньо-транспортна пригода за участю її з відповідачем автомобілів, в результаті чого її транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. Постановою суду від 19.09.2016 р. встановлено вину ОСОБА_5 , відповідно до висновку авто товарознавчої експертизи № Д22/05/16 від 27.05.2016 р. сума шкоди, завданої їй внаслідок ДТП становить 437 768,90 грн., ПрАТ СК «ВУСО» їй виплачено 49 000,00 грн. тому з врахуванням різниці просить стягнути завдані їй матеріальні збитки. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача їй було спричинено моральної шкоди, що полягає в порушенні її конституційних прав, неможливості її та родини скористатися належним їй транспортним засобом, вона змушена їздити громадським транспортом, що спричиняє їй незручності та забирає багато часу, тому оцінює завдану їй шкоду в сумі 20 000,00 грн.

Ухвалою суду від 12 червня 2017 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 01 вересня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_5 та представника відповідача ОСОБА_6 про відвід головуючого судді.

Ухвалою суду від 05 лютого 2018 року задоволено заяву головуючого у справі Ткаченко С.В. про самовідвід.

На підставі розпорядженням від 06.02.18 р. № 8 пр, у зв`язку з задоволенням заяви судді Ткаченко С.В. про самовідвід по справі, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2018 р. справу розподілено на суддю Ніколенко Д.М.

Ухвалою суду від 06 лютого 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання, клопотання представника відповідача ОСОБА_6 про витребування доказів задоволено. Витребувано з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» матеріали страхової справи щодо здійснення страхової виплати власнику автомобілю «Honda CR-V», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та з архіву Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області матеріали адміністративної справи № 211/2163/16-п (провадження №3/211/1337/16) щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Ухвалою суду від 03 квітня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_6 про зупинення провадження у справі до розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом адміністративної справи за позовом ОСОБА_5 до Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України, в особі суб`єктів оскарження: керівника вказаного підрозділу т.в.о. начальника Гладчук Дмитра Івановича та інспектора Козачук Миколи Володимировича про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, третя особа - ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 30 серпня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_5 та його представника - ОСОБА_6 про зупинення провадження у справі до розгляду Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області адміністративної справи №214/1572/18 за позовом ОСОБА_5 до Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України, в особі суб`єктів оскарження: керівника вказаного підрозділу т.в.о. начальника Гладчук Дмитра Івановича та інспектора Козачук Миколи Володимировича про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, третя особа - ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 30 серпня 2018 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_6 призначено по справі автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення експертів поставлено наступне питання: Яка вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля «Honda CR - V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП 07.05.2016 року як з урахуванням втрати товарної вартості так і без урахування втрати товарної вартості на момент проведення експертизи? Провадження по справі зупинено.

Ухвалою суду від 04 січня 2019 року провадження по справі поновлено.

Ухвалою суду від 20 лютого 2019 року розгляд справи зупинено до вирішення питання щодо відводу головуючого судді у справі.

Ухвалою суду від 22 лютого 2019 року в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_5 про відвід головуючого судді у справі відмовлено.

Протокольною ухвалою суду від 05 червня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 на задоволенні вимог наполягали з підстав, викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 позов не визнали з підстав, викладених в письмових запереченнях.

В обґрунтування заперечень зазначено, що позивач не додає до матеріалів позовної заяви доказів свого попереднього звернення (претензії) до відповідача з метою отримання грошових коштів через ДТП, що сталася. Таким чином у позивача відсутнє право на цей позов за відсутності можливого будь-якого спору між сторонами, через що за таких обставин у позові має бути відмовлено. Водій ОСОБА_5 має багаторічний практичний досвід водіння свого автомобіля, жодного разу, з урахуванням конкретних обставин, реально ніколи повністю не пошкоджував позашляховик, як про це зазначає позивач, адже після незначного короткочасного дотику на дорозі з боку «ЗАЗ», автомобіль «Honda CR-V» спокійно продовжив подальший свій рух. Перевертання автомобіля позивача колесами догори відбулося без будь-якого зовнішнього впливу з боку автомобіля «ЗАЗ», тому відповідач жодного разу не перевертав автомобіль позивача на перехресті та був об`єктивно позбавлений будь-якої можливості запобігти цьому процесу, незалежно від суб`єктивних можливостей та дій на дорозі. Аналізуючи ситуацію, що склалася на теперішній час відносно встановлення істини у справі, можна стверджувати, що механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди та механізм утворення (виникнення) комплекс наявних пошкоджень на автомобілях «ЗАЗ» та «Honda CR-V», не встановлений. Тому наразі не можна говорити про причетність відповідача до розміру заподіяних ОСОБА_1 збитків, які як можна більше чомусь намагається стягнути позивач без проведення необхідних комплексних авто технічних та трасо логічних досліджень та експертиз, з метою можливого додаткового імітування цих «пошкоджень» на своєму автомобілі, наприклад під час попереднього самостійного наїзду водієм ОСОБА_7 на перешкоду, тощо, з боку заінтересованих певних осіб та отримання крім страхового відшкодування за допомогою працівників правоохоронних органів з метою можливого незаконного отримання страхового відшкодування та величезної суми коштів з відповідача для свого безпідставного збагачення. Зазначене об`єктивно викликає обурення сторони відповідача по справі, адже до теперішнього часу залишилося неактуальним питання про механізм виникнення численних пошкоджень автомобіля «Honda CR-V», які спішно досліджувались експертом-товарознавцем ОСОБА_8 , та їх причинно-наслідковий зв`язок, пов`язаний з перекиданням на дорозі автомобіля «Honda CR-V» під керуванням водія ОСОБА_7 , оскільки цілком зрозуміло, що водій ОСОБА_5 не має ніякого відношення до численних пошкоджень позашляховика перерахованих фахівцем ОСОБА_8 щодо деформації кузову, замінених деталей капоту, фар, вітрового скла, дверей, бічної рами, переднього бамперу, тощо, внаслідок чого без жодної аргументації була визначена величезна «вартість замінених деталей Сс-346043,38 грн.». Отже, зараз неможна встановити, чи дійсно запчастини, перераховані спеціалістом ОСОБА_8 у п. 1.2 дослідження, визначені ним, дійсно потребували негайної заміни. Де зараз знаходяться змінені (ушкоджені) запчастини та чому їх не повернуто іншій стороні, тобто відповідачу. Чому огляд пошкодженого автомобіля проводився через 10 діб після ДТП, при цьому ні власник позашляховика, ні його представник особисто під час огляду судови експертом не були присутні? Чому процент коригування ринкової вартості автомобіля за пробігом не співпадає з тим же коефіцієнтом у додатку № 6. Чи придатний транспортний засіб до подальшої експлуатації , якщо ні, то чому та чи підлягали деталі ремонту. Де наразі перебуває пошкоджений автомобіль «Honda CR-V» та яка доля залишених та змінених деталей. Вважає, що сума матеріальних збитків пошкодженого автомобіля «Honda CR-V» була навмисно завищена заінтересованими особами. Судовий експерт Чивчиш О.П. під час надання висновку не попереджався про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку відповідно до вимог ст..ст. 384, 385 КК України, а також проводив дослідження без учасників процесу, можливо використовуючи свої повноваження з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки та пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб. Через що основні принципи законності, незалежності, об`єктивності та повноти дослідження при складанні вказаного висновку були порушені. згідно протоколу огляду транспортного засобу від 17 травня 2016 року, де були виявлені численні пошкодження та необхідність заміни особливо цінних деталей кузова автомобіля «Honda CR-V» оцінювачем (експертом), всупереч вимог діючого законодавства не було зазначено проміжку часу, протягом якого ним дійсно оглядалося вказане авто, не правильно вказано місце проведення цього огляду. Вказані порушення призвели до значних обмежень прав відповідача,а тому вони можуть визнаватися судом як істотні порушення під час здійснення експертного дослідження, які порушують права людини, що не відповідає вимогам діючого законодавства України. Висновок експерта № Д22/05/16 від 27 травня 2016 року не містить обов`язкової точної інформації щодо: номеру. дати видачі кваліфікаційного свідоцтва; даних про час та місце проведення технічного огляду КТЗ оцінювачем; відомостей про осіб, які брали участь в огляді об`єкту оцінки та мети самої оцінки, обґрунтування засобів та обсягу ремонтно-відновлювальних робіт, вартості необхідних для ремонту матеріалів, вартості деталей, які потребують заміни, а також переліку обмежень щодо застосування результатів оцінки та припущень. Тому вважає вказаний висновок експерта нікчемним. З тексту позову незрозуміло, якими саме діями відповідача позивачу були заподіяні моральні страждання протягом дуже незначного періоду часу з 07.05.2016 р. по 27.05.2016 (коли авто було оглянуто у майстерні СТО та скоріш за все відремонтовано), тобто лише 10 днів, що явно недостатньо для встановлення моральної шкоди в сумі 20 000,00 грн. З цього витікає, що лише сама констатація факту заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди та «людський фактор» без їх доведення у встановленому законом порядку не є достатньою та безумовною підставою для стягнення з відповідача моральної шкоди в заявленому порядку. Тому оскільки позовні вимоги не ґрунтуються на законі, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню в повному обсязі, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи ПрАТ «СК «Вусо» в судове засідання не з`явився, до суду надійшли письмові пояснення.

В обґрунтування пояснень зазначено, що між ПрАТ «Вусо» та ОСОБА_5 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.11.2015 р. № АЕ/6300663, за яким передбачено ліміт відповідальності 50 000,00 грн., розмір франшизи становить 1 000,00 грн. Суму 49 000,00 грн. було виплачено позивачу на підставі поданої нею заяви та рекомендовано звернутися до суду з вимогою до винуватця ДТП за виплатою залишку суми. Тому просять розглянути справу за відсутності представника з врахуванням наданих пояснень (а.с. 69-70).

Судовий експерт ОСОБА_8 суду пояснив, що ним було проведено огляд транспортного засобу «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі письмової заяви ОСОБА_1 від 11.05.2016 року. При цьому для прийняття участі в огляді автомобіля було направлено телеграму ОСОБА_5 Огляд було проведено 17.05.2016 року по вул.Каховська на СТО «Бош» в присутності довіреної особи - майстра даного СТО. Також пояснив, що у зв`язку із тим, що у нього в наявності були саме такі бланки актів огляду, тому ОСОБА_5 і розписався там, де було для цього вільне місце. Висновок він не коректував, а а.с.45 роздрукував пізніше, хоча дані в електронному вигляді ним брались для проведення дослідження. Крім того зазначив, що автомобіль був 2014 року випуску з пробігом на момент огляду - 34045 км, тобто був недопробіг. На момент огляду інших пошкоджень, аніж тих, що були спричинені внаслідок ДТП, ним не виявлено, тому згідно Методики КТЗ=0 (автомобіль іноземного походження до 7 років). Зазначив, що про кримінальну відповідальність він не попереджався, однак діяв відповідно до наявних методичних рекомендацій.

Вислухавши представників сторін, експерта, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом та не заперечувалось відповідачем, позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля «Honda CR-V» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

07 травня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ЗАЗ-110557 СП» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобіля марки «Honda CR-V» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2016 року, яка набрала законної сили, встановлено наявність в діях ОСОБА_5 складу правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за статтею 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Відповідно до вказаної постанови, мали місце обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 07 травня 2016 року о 10-05 годині за участю автомобілів водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та які відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи (а.с. 6-7 - копія постанови).

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV ) та Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини другої пункту 22.1 статті 22 Закону 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Так, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Д22/05/16, складеного 27 травня 2016 р., копія якого міститься в матеріалах справи, сума матеріальної шкоди, з врахуванням величини втрати товарної якості, спричиненої з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля марки «Honda CR-V» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в цінах на дату 17.05.2016 р., складає 437768,90 грн. (а.с.8-47)

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України, пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 виплачено ПрАТ «СК «Вусо» страхове відшкодування в сумі 49000,00 грн. (а.с. 48, 49 - довідки).

Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту автомобіля частково відшкодована позивачу страховою компанією, він має право на стягнення з винної у ДТП особи лише майнової шкоди, яка не покрита страховою виплатою, а також на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до частин першої - третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з положеннями частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, що її завдала за наявності її вини.

Тому вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд виходить із характеру моральних страждань позивача, ступеня вини відповідача у вчинені ДТП, та оцінює моральну шкоду, завдану позивачу у розмірі 5000,00 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, ухвалою суду від 30 серпня 2018 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_6 призначено по справі автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення експертів поставлено наступне питання: яка вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля «Honda CR - V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП 07.05.2016 року як з урахуванням втрати товарної вартості так і без урахування втрати товарної вартості на момент проведення експертизи? Провадження по справі зупинено.

03 січня 2019 року до суду надійшло повідомлення директора інституту Порошина Д .Ю. про неможливість виконання ухвали суду від 30.08.2018 р. та повернення матеріали цивільної справи, оскільки станом на 11.12.2018 р. оплата автотоварознавчої експертизи не здійснена, гроші на рахунок експертної установи не надійшли.

Після відновлення провадження у справі, в судовому засіданні відповідач пояснив, що не мав бажання сплачувати кошти за проведення експертизи, оскільки судом не були поставлені перед експертом питання, що стосувалися механізму ДТП.

Таким чином, заперечення відповідача ґрунтуються виключно на його припущеннях та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Натомість доводи позивача також підтверджуються наданими в судовому засіданні поясненнями судового експерта.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Частиною першою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 4547,69 грн. (а.с. 1, 2), тому оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу заявлені ним до відшкодування витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ):

- матеріальну шкоду в сумі 390 768 (триста дев`яносто тисяч сімсот шістдесят вісім) гривень 90 коп.;

- моральну шкоду в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп.;

- судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 4547 (чотири тисячі п`ятсот сорок сім) гривень 69 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 03 жовтня 2019 р.

Суддя Д.М.Ніколенко