ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8059/19 Справа № 185/2067/19 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2019 року ТОВ АВТО ПРОСТО звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року даний позов залишено без розгляду.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ТОВ АВТО ПРОСТО звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просили ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що 03 липня 2019 року представник позивача був присутній в Голосіївському суді м.Києва, проте судами з технічних причин не забезпечено проведення відеоконференції; в матеріалах справи наявні заяви про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача, про що зазначено в клопотаннях про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, її розгляд здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що 14 травня 2019 року, 05 червня 2019 року, 03 липня 2019 року в судові засідання позивач не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна, зважаючи на наступне.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, в тому числі позивача.

Зокрема частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду,крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що право суду на залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, можливе лише за відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі, і його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Умовою для застосування п.3 ч.1 ст.257 та ч.5 ст.223 ЦПК України є повторність (двічі поспіль) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в оскаржуваній ухвалі зазначено, що належним чином повідомлений представник позивача не з`явився у судові засідання 14 травня 2019 року, 05 червня 2019 року, 03 липня 2019 року, втім ці обставини не відповідають дійсності.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази належного повідомлення позивача про судові засідання, призначені на 14 травня 2019 року, 05 червня 2019 року, 03 липня 2019 року. Аркуші справи 38,67,76, на які послався місцевий суд, містять пусті розписки на ім`я ТОВ АВТО ПРОСТО, у вказаних розписках відсутні підписи представника позивача.

Крім того, з протоколу судового засідання від 03 липня 2019 року вбачається, що з технічних причин з Голосіївським районним судом м.Києва немає можливості встановити зв`язок, матеріали справи свідчать про те, що представник позивача був присутній в Голосіївському районному суді м.Києва 03 липня 2019 року, про що свідчить відповідна відмітка на копії ухвали про призначення у даній справі відеоконференції (а.с.90 зворот).

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Залишення позовної заяви без розгляду в даному випадку суперечить завданню цивільного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи наведені обставини та положення законодавства, колегія суддів вважає, що залишення позовної заяви без розгляду, за відсутності умов, передбачених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України є помилковим.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи, викладені в апеляційній скарзі, ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду перешкоджає подальшому провадженню у справі ,у зв`язку з чим підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю АВТО ПРОСТО задовольнити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.