Номер провадження: 22-ц/813/382/19
Номер справи місцевого суду: 507/413/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ткачука В.О.

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 14 вересня 2018 року у складі судді Гнатюк В.О.

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 11.04.2008 року був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.

В звязку з чим у відповідача станом на 28 лютого 2018 року виникла заборгованість у розмірі 21778,27 грн., та складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3620,71 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 12798,58 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 4083,82 грн., а також штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 250,00 грн.; штраф (процентна складова) 1025,16 грн.

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 21778,27 грн. та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не зявився, просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у задоволенні позову у звязку з пропуском строку позовної давності.

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 14 вересня 2018 року у задоволені позовуПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено у звязку з пропуском строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що позивач звернувся з позовом у межах строку позовної давності та по справі були надані усі належні докази, а тому при ухваленні рішення судом були порушені ст.ст. 257-264, 1054-1056 ЦК України, звязку з чим рішення підлягає скасуванню.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Комлевої О.С. головуючого судді, суддів Журавльова О.С., Кравця Ю.І.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.01.2019 року цивільна справа за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» була призначена до розгляду.

В судове засідання, призначене на 06 березня 2019 року сторони не зявились, всі були сповіщені належним чином.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 11.04.2008 р. був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4100,00 грн. у вигляді (встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, в звязку з чим станом на 28.02.2018 року має заборгованість за кредитом у розмірі 21778,27 грн., яка складається з наступного: 3620,71 грн. заборгованість за кредитом; 12798,58 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 4083,82 грн. заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. штраф ( фіксована частина); 1025,16 грн. штраф (процентна складова).

Заборгованість відповідача за кредитним договором підтверджується розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 28.02.2018 року.

Також судом встановлено, що, що відповідач дійсно має борг перед Банком за вказаним кредитним договором.

Відмовляючи у задоволені позову ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності.

Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідно до частини 5 цієї ж статті - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Судом встановлено, що позивач у позові не зазначив про поважність пропуску строку позовної давності. Також з матеріалів справи не вбачається, що причини пропуску позивачем, встановленого законом строку, є поважними.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач на погашення отриманого кредиту 18.08.2008 року сплатив 550 грн. ( а.с. 5).

З даного розрахунку також вбачається, що на погашення кредитної заборгованості 01.09.2015 року внесена сума у розмірі 44,12 грн. Інших погашень заборгованості включно по 28.02.2018 року не було.

Також судом, в якості свідка був допитаний відповідач, який пояснив, що він особисто не сплачував 44,12 грн. на погашення заборгованості за кредитом 01.09.2015 року та йому не відомо про погашення заборгованості за кредитом у зазначеній сумі.

Судом була витребувана інформація у позивача щодо сплати вказаної суми.

Позивач, в наданих до суду поясненнях з приводу погашення заборгованості за вказаним кредитним договором у сумі 44,12 грн. 01.09.2015 року зазначив, що згідно з умовами договору, правилами користування платіжною карткою (п.5.6) «Тримач доручає Банку списувати з будь-якого рахунку власника, відкритого в Банку, зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань, у тому числі мінімального обовязкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку.

З виписки по особовому рахунку відповідача за даним кредитним договором вбачається, що 01.09.2015 року, шляхом автоматичного погашення простроченої заборгованості з карти 26**45 знято 44,12 грн. на погашення кредитної заборгованості відповідача.

З довідки Банку щодо терміну дії картки вбачається, що 11.04.2008 року була відкрита картка № 624195, термін дії якої закінчився 04/12.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

За змістом даної статті погашення суми заборгованості повинно бути добровільним.

Суд вірно зазначив, що автоматичне погашення кредитної заборгованості не може свідчити про добровільність погашення заборгованості відповідачем.

Допитаний в якості свідка відповідач пояснив, що йому невідомо з якого саме карткового рахунку було знято 44,12 грн., оскільки у нього не було інших карткових рахунків, а строк дії картки, яка була видана йому Банком у звязку з укладенням вказаного кредитного договору, закінчився в квітні 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила.

Згідно з укладеним між сторонами кредитним договором кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки.

Термін дії картки закінчився в квітні 2012 року, а Банк звернувся з зазначеним позовом 23.03.2018 року.

Автоматичне списання коштів з вказаної картки 01.09.2015 року в сумі 44,12 грн. на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором не перериває строк позовної давності, оскільки не свідчить про добровільність погашення кредитної заборгованості відповідачем. Банк не довів добровільність погашення заборгованості відповідачем, а також належність відповідачу карти 26**45, з якої в автоматичному режимі 01.09.2015 року було знято 44,12 грн. на погашення кредитної заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором.

На підставі вищевикладеного, та приймаючи до уваги наведене, суд визнав заявлені позовні вимоги обґрунтованими, однак, в звязку з тим, що позивачем пропущений строк позовної давності, відмовив у задоволенні позовних вимог на законних підставах за пропуском строку позовної давності.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» про те, що позивач звернувся до суду у межах строку позовної давності та по справі були надані усі належні докази по справі, оскільки як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачем був виконаний платіж 01.09.2015 року у сумі 44,12 грн., колегія суддів вважає безпідставними, оскільки 11.04.2008 року була відкрита картка № 624195, термін дії якої закінчився в квітні 2012 року, а Банк звернувся до суду з позовом 23.03.2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Крім того з виписки по особовому рахунку відповідача за кредитним договором б/н від 11.04.2008 року вбачається, що 01.09.2015 року, шляхом автоматичного погашення простроченої заборгованості з карти 26**45 знято 44,12 грн. на погашення кредитної заборгованості відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

РішенняЛюбашівського районного суду Одеської області від 14 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 06 березня 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_3