Постанова

Іменем України

30 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 520/13376/15-ц

провадження № 61-43063св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, товариство з обмеженою відповідальністю «Турист»,

третя особа ? приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Одеської області від 17 липня 2018 року у складі колегії суддів: Сегеди С. М., Гірняк Л. А., Цюри Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У вересні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Турист» (далі - ТОВ «Турист») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 12 травня 2015 року, о 08 год. 30 хв. водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Богдан», реєстраційний номер

НОМЕР_1, здійснюючи рух по проїжджій частині вулиці Мельницької, в місті Одесі, з боку вулиці В. Стуса, в напрямку вулиці Балківської, в районі будинку № 31 по вулиці Мельницькій допустив зіткнення із задньою частиною тролейбусу «ЗІУ», б.н. 670, під керуванням водія ОСОБА_7, який здійснював рух по проїзній частині вулиці Мельницької, у попутному з автобусом марки «Богдан», реєстраційний номер НОМЕР_1, напрямку руху, попереду автобуса, зупинився у правого краю проїжджої частини вулиці Мельницькій, на зупинці громадського транспорту. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а пасажири автобусу «Богдан», одним з яких був позивач ОСОБА_4, отримали тілесні ушкодження.

ОСОБА_4, з урахуванням неодноразових уточнень, остаточно просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь суму матеріальної шкоди у розмірі

5 349,98 грн та суму моральної шкоди у розмірі 250 000,00 грн. Стягнути з

ТОВ «Турист» на його користь суму моральної шкоди в розмірі 600 000,00 грн.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 27 травня 2016 року до участі у справі у якості третьої особи залучено приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 11 квітня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 5 349,98 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в часті стягнення матеріальної шкоди, місцевий суд виходив із того, що такі вимоги є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, місцевий суд виходив із характеру скоєного відповідачем правопорушення, глибину душевних страждань ОСОБА_4, тривалість вимушених змін у його житті, перенесеному сильному нервовому потрясінні, порушенні спокою, нормального життя, необхідності звертатись за медичною і юридичною допомогою, згаянні вільного і робочого часу, те, що після отриманої травми позивач тривалий час відчував біль у травмованому місці, у нього до сих пір залишається шрам, який створює фізичний і психологічний дискомфорт, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважав за необхідне стягнути з ОСОБА_5 у відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди 15 000,00 грн.

Відмовляючи у задоволення позовних вимог в частині стягнення з

ТОВ «Турист» на користь ОСОБА_4 моральної шкоди, місцевий суд виходив із того, що шкода, завдана виконавцем замовникові або третім особам під час виконання обов'язків за договором підряду від 15 березня

2015 року № 1254, відшкодовується у повному розмірі та в усіх випадках виконавцем самостійно (пункт 3.5 вказаного договору). Виконавцем за цим договором є ОСОБА_5

Постановою апеляційного суду Одеської області від 17 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Київського районного суду мста Одеси від 11 квітня 2018 року змінено. Збільшено суму моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 до 30 000,00 грн.

В іншій частині рішення Київського районного суду міста Одеси від 11 квітня 2018 року залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 057,20 грн.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині суми відшкодуванні моральної шкоди до 30 000,00 грн, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, проте, дійшов висновку про збільшення такої суми з 15 000,00 грн до 30 000,00 грн у зв'язку з тим, що на момент завдання шкоди, ОСОБА_4 виповнилось 18 років, він закінчував середню школу і бажав поступити на навчання до вищого навчального закладу України, однак з об'єктивних

причин - по причині завдання тілесних ушкоджень, не зміг цього здійснити.

В іншій частині апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, оскільки рішення відповідає вимогам процесуального права та нормам матеріального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростували.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

21 серпня 2018 року ОСОБА_4 через засоби поштового зв'язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду Одеської області від 17 липня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути на з ОСОБА_5 на його користь суму моральної шкоди в розмірі

250 000,00 грн.

Аргументи касаційної скарги зводяться до того, що судом не було враховано характер скоєного правопорушення, глибину душевних страждань позивача, тривалість вимушених змін у його житті, перенесеному сильному нервовому потрясінні, порушенні спокою, нормального життя, необхідністю звертатись за медичною допомогою та юридичною допомогою, згаяні вільного і робочого часу, те, що після отриманої травми позивач тривалий час відчував біль у травмованому місці, у нього до сих пір залишається ушкодження здоров'я, скривлений поламаний ніс, який створює фізичний і психологічний дискомфорт, для відновлення якого потрібно значні кошти. Судом не враховано, що через вказану ДТП, позивач не зміг поступити до вищого навчального закладу України, про який мріяв з дитинства.

Доводи інших учасників справи:

01 жовтня 2018 року ТОВ «Турист» через засоби поштового зв'язку подало до Верховного Суду відзив, у якому просить у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Одеської області від 17 липня 2018 року відмовити.

Рух касаційної скарги:

Ухвалою Верховного Суду від 30 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Київського районного суду міста Одеси.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Аргументи касаційної скарги зводяться до незгоди з постановою апеляційного суду Одеської області від 17 липня 2018 року в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині постанова апеляційного суду Одеської області від 17 липня 2018 року не оскаржується, а тому судом касаційної інстанції, відповідно до правил статті 400 ЦПК України, не перевіряється.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У пунктах 2, 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами), судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Cпори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень.

Суд при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди повинен встановити її наявність, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Вирішуючи спір, суд на підставі належним чином оцінених доказів, врахувавши характер скоєного ОСОБА_5 правопорушення, глибину душевних страждань ОСОБА_4, тривалість вимушених змін у його житті, перенесеному сильному нервовому потрясінні, порушенні спокою, нормального життя, необхідності звертатись за медичною і юридичною допомогою, згаянні вільного і робочого часу, те, що після отриманої травми позивач тривалий час відчував біль у травмованому місці, у нього до сих пір залишається шрам, який створює фізичний і психологічний дискомфорт, на момент завдання шкоди, ОСОБА_4 виповнилось 18 років, він закінчував середню школу і бажав поступити на навчання до вищого навчального закладу України, однак з об'єктивних причин - по причині завдання тілесних ушкоджень, не зміг цього здійснити, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважав за необхідне стягнути з

ОСОБА_5 у відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди 30 000,00 грн.

Посилання заявника в касаційній скарзі на те, що судом не було враховано характер скоєного правопорушення, глибину душевних страждань позивача, тривалість вимушених змін у його житті, перенесеному сильному нервовому потрясінні, порушенні спокою, нормального життя, необхідністю звертатись за медичною допомогою та юридичною допомогою, згаяні вільного і робочого часу, те, що після отриманої травми позивач тривалий час відчував біль у травмованому місці, у нього до сих пір залишається ушкодження здоров'я, скривлений поламаний ніс, який створює фізичний і психологічний дискомфорт, для відновлення якого потрібно значні кошти. Та те, що через вказану ДТП, позивач не зміг поступити до вищого навчального закладу України, про який мріяв з дитинства, спростовуються змістом судового рішення.

Таким чином, наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про визначення розміру моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до правил статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного суду Одеської області від 17 липня 2018 року в частині збільшення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 до 30 000,00 грн - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення в цій частині відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Одеської області від 17 липня 2018 року в частині збільшення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 до 30 000,00 грн залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

А. Ю.Зайцев

Є. В.Коротенко