Дата документу 07.03.2019
Справа № 501/2500/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі

головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердик Фінанс»

до

відповідачів:

1 ОСОБА_1

2 ОСОБА_2

предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості

учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_3

відповідачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

1. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 09 листопада 2007 року в загальному розмірі 141560,76 грн.

2. Позов обґрунтований тим, що 09 листопада 2007 року АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого виступає Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК») та фізична особа ОСОБА_2 уклали Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0.

Відповідно до умов п.1.1 вказаного договору, Банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 42 000 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених Договором.

Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 10 листопада 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або умов відповідної Угоди Сторін.

Представник позивача вказує в позові, що 09 листопада 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №0 від 09 листопада 2007 року, між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №156921, відповідно до умов якого, поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникли з кредитного договору №0 від 09 листопада 2007 року.

Банк перед відповідачем зобов'язання щодо надання грошових коштів виконав, але відповідач умови зазначеного кредитного договору щодо повернення грошових коштів зі сплатою відсотків постійно порушував.

Також, представник позивача зазначає в позові, що 20 квітня 2012 року Банк уклав з ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» Договір факторингу за №05/12, відповідно до умов якого відступив на користь ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором.

Далі, 20 квітня 2012 року між ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» укладено Договір Факторингу за №05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» відступив ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором.

Позивач стверджує в позові, що на момент відступлення права вимоги, заборгованість відповідача перед новим кредитором складала 485981,20 грн., з яких:

- заборгованість за основною сумою боргу - 287614,03 грн.;

- заборгованість за відсотками - 198367,17 грн.

Однак, позивач вказує, що відповідно до рішення Іллічівського міського суду від 27 липня 2015 року по справі №501/5517/14-ц з відповідача було стягнуто заборгованість у розмірі 635628,71 грн., з яких:

- заборгованість за основною сумою боргу - 287614,03 грн.;

- заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 198367,17 грн.;

- нараховані відсотки станом на 09.01.2014 року - 65432,22 грн.;

- пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 75586,87 грн.;

- 3% річних - 8728,42 грн.

Позивач, посилаючись на розрахунок заборгованості станом на 27.10.2017 року, вказує, що заборгованість відповідача складає 627541,96 грн., а саме:

- заборгованість за основною сумою боргу - 287614,03 грн.;

- заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 198367,17 грн.;

- нараховані відсотки станом на 09.01.2014 року - 141560,76 грн.

У зв'язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

3. Відповідачі надали до суду заяви про застосування строку позовної давності (а.с.98, 132), мотивуючи тим, що позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки термін погашення кредиту встановлений в кредитному договорі не пізніше 10 листопада 2014 року, однак позивач набув право грошової вимоги за кредитним договором 20 червня 2012 року, а звернувся до суду зі спливом строку права звернення до суду.

4. Представник позивача надав до суду заперечення на заяву про застосування строків позовної давності, просив суд відхилити заяву відповідачів про застосування строків позовної давності, позов задовольнити в повному обсязі (а.с.139-142), посилаючись на те, що позивач звернувся до суду з даним позовом 27.10.2017 року (в межах строку позовної давності) та строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи та матеріали здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку, при цьому останній день строку триває до 24 години, тощо.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

5. Відповідачі 13.06.2018 року, 21.09.2018 року, 28.11.2018 надали до суду заяву про застосування строку позовної давності (а.с.98, 107, 132).

6. Представник позивача 26.10.2018 року надав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.113-114).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

7. Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Максимович Г.В. від 21.11.2017 року відкрито провадження у справі (а.с.77).

8. У зв'язку із відстороненням судді Іллічівського міського суду Одеської області Максимович Г.В. від здійснення правосуддя, відповідно до наказу голови суду №21-ос від 03.08.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

9. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 22.08.2018 року, справа повторно розподілена для подальшого розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.103).

10. Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 25.08.2018 року прийнято справу до свого провадження (а.с.104-105).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

11. У судовому засіданні встановлено, що 09 листопада 2007 року АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого виступає Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК») та фізична особа ОСОБА_2 уклали Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 (а.с.7-18).

12. Відповідно до умов п.1.1 вказаного договору, Банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 42 000 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених Договором.

13. Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 10 листопада 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або умов відповідної Угоди Сторін.

14. 09 листопада 2007 року, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №0 від 09 листопада 2007 року, між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 укладено Договір поруки №156921, відповідно до умов якого, поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникли з кредитного договору №0 від 09 листопада 2007 року (а.с.68-21).

15. Відповідно до ч.1 п.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

16. Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

17. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року були внесені зміни у статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (скорочена назва - АТ «УкрСиббанк»).

18. 20 квітня 2012 року Банк уклав з ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» Договір факторингу за №05/12, відповідно до умов якого відступив на користь ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором (а.с.46-49).

19. 20 квітня 2012 року між ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» укладено Договір Факторингу за №05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» відступив ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором (а.с.50-52, 53-57).

На момент відступлення права вимоги, заборгованість відповідача перед новим кредитором складала 485981,20 грн. (а.с.22-29), з яких:

- заборгованість за основною сумою боргу - 287614,03 грн.;

- заборгованість за відсотками - 198367,17 грн.

20. Відповідно до рішення Іллічівського міського суду від 27 липня 2015 року по справі №501/5517/14-ц з відповідача стягнуто заборгованість у розмірі 635628,71 грн. (а.с.34-41), з яких:

- заборгованість за основною сумою боргу - 287614,03 грн.;

- заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 198367,17 грн.;

- нараховані відсотки станом на 09.01.2014 року - 65432,22 грн.;

- пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 75586,87 грн.;

- 3% річних - 8728,42 грн.

21. Згідно розрахунку заборгованості станом на 27.10.2017 року (а.с.42-43) заборгованість відповідача складає 627541,96 грн., а саме:

- заборгованість за основною сумою боргу - 287614,03 грн.;

- заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 198367,17 грн.;

- нараховані відсотки станом на 09.01.2014 року - 141560,76 грн.

V. Оцінка Суду.

22. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

23. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява підписана представником ТОВ «Вердик Фінанс» П.В.Муха 27 жовтня 2017 року, яка надійшла до суду 14 листопада 2017 року (а.с.2-6).

24. Стороною відповідачів у спорі заявлено вимогу про застосування позовної давності.

25. Поняття «строк договору», «строк виконання зобов'язання» та «термін виконання зобов'язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Відповідно до частини першо статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Поняття «строк виконання зобов'язання» і «термін виконання зобов'язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами частини першої цієї статті, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов'язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов'язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов'язання.

26. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти.

27. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

28. У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

29. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

30. Отже, для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

31. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

32. Отже, після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобов'язання простроченого боржника за договором не припиняється. Так, зобов'язання може бути належно виконане простроченим боржником і після спливу позовної давності. Згідно з частиною першою статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

33. У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини друга та четверта статті 267 ЦК України).

34. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

35. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

36. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

37. Щодо перебігу позовної давності за вимогами, що складаються із сукупності прострочених щомісячних зобов'язань.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

38. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

39. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

40. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина статті 261 ЦК України). А за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята цієї статті).

41. Початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення.

42. З Додатку №1 до Договору від 14 травня 2012 року (Реєстр заборгованості боржників в новій редакції) вбачається, що станом на 14.05.2012 року заборгованість за відсотками в розмірі 141560,76 грн. вже існувала (а.с.54-56).

43. Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 10 листопада 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або умов відповідної Угоди Сторін.

44. Позивач звернувся до суду з позов 14.11.2017 року, тобто після спливу позовної давності.

45. Суд звертає увагу, що не знаходять підтверджень посилання позивача, що він звернувся до суду з даним позовом 27.10.2017 року (в межах строку позовної давності) та строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи та матеріали здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку (а.с.139-142), оскільки в матеріалах справи відсутні докази направлення відповідного позову позивачем до суду через поштове відділення в передбачені законом строки.

46. Крім того, суд звертає увагу, що платіжне доручення про сплату судового збору, яке подано до суду разом з позовом, датоване 03 листопада 2017 року. У звязку з чим суд доходить до висновку, що позивач пропустив позовну давність.

47. У поданій позовній заяві, позивач просить суд стягнути лише заборгованість за відсотками з моменту переуступки по дату розрахунку у розмірі 141560 гривень, однак, як встановлено судом, відповідно до рішення Іллічівського міського суду від 27 липня 2015 року по справі №501/5517/14-ц з відповідача було стягнуто заборгованість у розмірі 635628,71 грн. (а.с.34-41), з яких:

- заборгованість за основною сумою боргу - 287614,03 грн.;

- заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 198367,17 грн.;

- нараховані відсотки станом на 09.01.2014 року - 65432,22 грн.;

- пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 75586,87 грн.;

- 3% річних - 8728,42 грн.

48. Отже, позивач (новий кредитор та заставодержатель), з дня набрання чинності договору факторингу набуло права грошової вимоги та застави до відповідачів в обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора і позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з позовом 03.11.2014 року (а.с.34).

Разом з тим, вказаним рішенням суду вже вирішувалось питання щодо стягнення з відповідачів відсотків за користування кредитом у тому ж самому розмірі, що і в даному позові та в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 09.11.2007 року було звернуто стягнення на користь позивача на предмет застави автомобіль (а.с.34-41).

49. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

50. Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

51. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

52. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити з підстав, наведених в рішенні.

53. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

54. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

55. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

56. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання.

57. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з пропуском строку позовної давності.

58. Згідно ст.141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

У звязку з відмовою позивачу у задоволенні його вимог, судові витрати (судовий збір) не підлягають стягненню з відповідачів і підлягають покладенню на позивача.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу Украни, ст.ст.256-257, 261 ЦК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення солідарно на користь позивача заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 09 листопада 2007 року в загальному розмірі 141560,76 грн. - відмовити повністю через пропуск строку звернення до суду.

2. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду.

4. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

5. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

6. Повний текст рішення виготовлено 07 березня 2019 року.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко