ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2014/19 Справа № 210/1286/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р. Є. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 210/1286/15 -ц

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач Публічне акціонерне товариство "Криворіжгаз",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 серпня 2018 року, яке ухвалено суддею Скотар Р.Є. о 15 годині 06 хвилин у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні), -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" (надалі ПАТ «Криворіжгаз») про захист прав споживачів.

Позов обґрунтовано тим, що позивач проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 та є споживачем природного газу, який поставляється ПАТ «Криворіжгаз». Розрахунки за спожитий природній газ здійснюються на підставі засобу обліку лічильника газу типу ВІЗАР №0240414.

31.01.2015 року працівниками ПАТ «Криворіжгаз» лічильник газу типу ВІЗАР №0240414 був знятий для планової перевірки. Комісія, якою 04.02.2015 року проведено перевірку лічильника, поставила під сумнів відповідність лічильника встановленим технічним параметрам. Позивач не погодившись з висновком комісії, у звязку з чим звернувся до ДП «Жулянський машинобудівний завод «Візар» (завод-виробник), де встановлено, що лічильник відповідає нормам і гідний до експлуатації. Однак, відповідачем відмовлено у встановленні лічильника через порушення цілісності пломби заводу-виробника, деформації скла, похибки, яка перевищує допустимі межі.

Позивач вважає таку відмову незаконною, у звязку з чим просив суд: визнати недійсним акт ПАТ «Криворіжгаз» №1993 експертизи лічильника газу від 04.02.2015 року; зобовязати ПАТ «Криворіжгаз» безкоштовно встановити лічильник газу G6 ВІЗАР №0240414, що є власністю ОСОБА_2 в його оселі по вул.Свердлова, буд.21 в м.Кривому Розі Дніпропетровської області.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 серпня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції всіх обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на думку позивача, судом не було взято до уваги висновки експертизи ДП «Жулянський машинобудівний завод «Візар» від 10.02.2015 року та експертизи ДП «Укрметртестстандарт» від 18.07.2017 року, якими не було встановлено втручання у лічильник. При цьому, позивач зазначає, що Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених споживачам і призначених для обліку природного газу, не передбачено обовязкове повідомлення ПАТ «Криворіжгаз» про проведення повторної експертизи. При цьому, позивач вказує й на те, що акт експертизи лічильника газу №1993 від 04.02.2015 року не містить відомостей щодо фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника, а також не вказано про можливість проведення ремонту, тобто відповідач не зазначив в акті відомості про подальшу долю лічильника.

Крім того, не погоджується позивач й з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним акту ПАТ «Криворіжгаз» №1993 експертизи лічильника газу від 04.02.2015 року з тих підстав, що такий спосіб захисту не передбачено чинним законодавством України. Так, позивач вказує на те, що п. 3.4. Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених споживачам і призначених для обліку природного газу в побуті, передбачає вирішення спору в судовому порядку у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії, а тому ним обрано належний спосіб захисту порушеного права.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач ПАТ «Криворіжгаз» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника відповідача ПАТ «Криворіжгаз» - ОСОБА_4, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17), постачання природного газу до якого здійснюється ПАТ «Криворіжгаз» (а.с.59-62).

15.02.2011 року у будинку №21 по вулиці Свердлова у місті Кривому Розі встановлено лічильник газу G6 ВІЗАР №0 року виробництва, що підтверджується ОСОБА_5 прийомки газового лічильника від 15.02.2011 року (а.с.4), на якому зауважено, що споживач несе відповідальність за збереження пломб. У разі пошкодження лічильника газу, перевірочного штампу, цілісності пломби та інших дій, які призвели до заниження показників лічильника, розрахунок матеріальної шкоди виконується згідно з затвердженими нормами витрат газу ( Постанова КМУ №619 від 08.06.1996 року).

Лічильник газу G6 ВІЗАР №0240414 виготовлений на ДП «Жулянський машинобудівний завод «Візар», основні технічні дані зазначені в паспорті 676.00.00.000.0 лічильника газу (а.с.6).

31.01.2015 року, під час проведення перевірки представниками ПАТ «Криворіжгаз» лічильника газу, встановленого у помешканні позивача, в останніх виник сумнів щодо правильності його роботи, однак виявити дефект лічильника шляхом зовнішнього огляду не виявилося можливим (а.с.28), у звязку з чим лічильник було демонтовано представниками відповідача, про що складено акт (а.с.29,30).

04.02.2015 року комісією ПАТ «Криворіжгаз», у присутності споживача ОСОБА_1, проведено експертизу лічильника та виявлено порушення: порушено цілісність пломби заводу-виробника, навколо місця встановлення пломби оплавлено скло, похибка перевищує границю допустимого значення, лічильник не придатний до експлуатації, про що складено ОСОБА_5 №1993 експертизи лічильника газу (а.с.5). Споживачем зазначено про незгоду з експертизою.

Сторонами складено ОСОБА_5 приймання виконаних робіт від 04.02.2015 року (а.с.52).

04.02.2015 року ДП «Кривбасстандартметрологія» складено довідку №Т-ДН-314/15 про непридатність засобу вимірювальної техніки - лічильника газу ВІЗАР G6 №0240414. На підставі результату повірки лічильник визнано не придатним до застосування. Підставами для визначення засобу вимірювальної техніки непридатним визнано наступне: пломби не відповідають НД, навколо пломби оплавлено скло, встановлена похибка лічильника за обємної втрати (а.с.25).

Комісією ПАТ «Криворіжгаз», на підставі акту-експертизи, розраховано розмір збитків, завданих порушенням споживача на суму 1155,26 грн. (а.с. 56).

У звязку з незгодою споживача ОСОБА_1 з результатами проведеної відповідачем експертизи, йому видано лічильник газу для проведення повторної експертизи, про що складено ОСОБА_5 від 06.02.2015 року (а.с.7).

Актом дослідження №148-03 побутового лічильника від 10.02.2015 року представниками ДП «Жулянський машинобудівний завод «Візар» встановлено, що відбиток клейма держповерітеля на відліковому пристрої відповідає клейму ДП ЖМЗ «ВІЗАР», матеріал під пломбу відповідає заводському; герметик на відліковому пристрої не пошкоджений, відліковий пристрій не вскривався; строк гарантії не вийшов втручання у роботу лічильника газу не виявлено (а.с.8), відповідність вимірювань нормі підтверджуються протоколом повірки лічильника від 10.02.2015 року (а.с.9).

За клопотанням позивача на підставі ухвали Дзержинського районного суду від 26.04.2017 року, ДП «Укрметртестстандарт» проведено повірку лічильника та видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 18.07.2017 року, відповідно до якого засіб вимірювальної техніки ВІЗАР G6 №0240414 відповідає вимогам Р 50-071-98 «Метрологія. Лічильники газу побутові. Методи та засоби перевірки» п.6.9.1, таблиця 4. Границі основної відносної похибки при вимірюванні обєму не перевищуються +/- 3% в діапазоні обємної витрати від 2 q v min (включно) до q v mах та від +3% до мінус 6% в діапазоні обємної витрати від q v min до 2 q v min (а.с.125). Контроль відносної похибки відображено в протоколі повірки (а.с.124).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання недійсним ОСОБА_5 ПАТ «Криворіжгаз» експертизи лічильника газу №1993 від 04.02.2015 року, суд першої інтонації виходив з того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, так як його суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положенням ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

У статті 16 ЦК України визначений загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів, а також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Варто враховувати, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеногоправа, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

ОСОБА_5 експертизи лічильника газу №1993 від 04.02.2015 рокує фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення експертизи лічильника, і згідно зі ст.ст. 76 - 80 ЦПК України є доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст.ст. 263 264 ЦПК України, і його оскарження не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобовязання ПАТ «Криворіжгаз» безкоштовно встановити лічильник газу G6 ВІЗАР №0240414, що є власністю ОСОБА_2 в його оселі по вул.Свердлова, буд.21 в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, суд першої інстанції виходив з того, що лічильник газу G6 ВІЗАР №0240414 не придатний до застосування, що встановлено ОСОБА_5 експертизи лічильника газу №1993 від 04.02.2015 року та протилежного позивачем не доведено належними та допустимими доказами.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та пятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення в зазначеній частині не відповідає, з огляду на наступне.

Правовідносини між сторонами регулюються ст.. 714 ЦК України, згідно якої за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити - безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відносини між газопостачальним підприємством та фізичними особами - споживачами газу станом на час виникнення правовідносин сторін - 31 січня 2015 року регулювалися Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету ОСОБА_6 України №2246 від 09 грудня 1999 року, в редакції затвердженій Постановою Кабінету ОСОБА_6 України №476 від 14 квітня 2004 року(далі - Правила).

Як передбачено вказаними Правилами послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається ним відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Розрахунки населення за надані послуги з газопостачання провадяться за діючими цінами на основі фактичних показань лічильників газу, приведених до вимог ГОСТу 2939-63.

У разі відсутності лічильників газу плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ.

Згідно пункту 34 цих Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: несвоєчасне внесення плати за надані послуги з

газопостачання; шкоду, заподіяну власникові будинку або власникам інших

квартир, їх майну, навколишньому природному середовищу; самовільне підключення до системи газопостачання; навмисне пошкодження лічильника газу, пломб на ньому,

порушення цілості або пошкодження повірочного тавра, а також дії, що призводять до заниження показань лічильника; зривання пломб на газових приладах та пристроях, опломбованих газопостачальною або газотранспортною організацією; використання газу (за відсутності лічильника) у разі, коли протягом місяця не було повідомлено газопостачальну або газотранспортну організацію про зміни, що стосуються видів споживання природного газу; відмову у доступі до власних житлових і підсобних приміщень, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представникам газопостачальної (газотранспортної) організації для: контрольного зняття показань лічильників газу; демонтажу або монтажу лічильників газу, пов'язаного з проведенням їх планової повірки; порушення інших вимог цих Правил.

Згідно пункту 35 Правил про порушення, допущені споживачем під час користування газом, відповідальні представники газотранспортної (газопостачальної) організації складають акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача.

На підставі акта визначається розмір завданих споживачем збитків, які відшкодовуються ним відповідно до законодавства.

Згідно ж пункту 26 цих Правил, у разі коли підтверджено факт пошкодження лічильника газу з вини споживача, він відшкодовує вартість перевірки, ремонту та/або встановлення нового лічильника.

Факт пошкодження (втручання в роботу) лічильника газу, що призвело до заниження його показань, засвідчується спеціалізованою організацією (підприємством), яка має право проводити експертизу.

Згідно ст. 1 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" повірка засобів вимірювальної техніки - встановлення придатності засобів вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, до застосування на підставі результатів контролю їх метрологічних характеристик.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" повірка засобів вимірювальної техніки здійснюється посадовими особами територіальних органів і метрологічних центрів - державними повірниками, атестованими у порядку, встановленому нормативно-правовим актом ЦОВМ (центрального органу виконавчої влади у сфері метрології).

Згідно ч. 9 ст. 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" повірка та оформлення її результатів проводяться у порядку, встановленому нормативними документами з метрології ЦОВМ.

Згідно з Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність" надано виключно компетенцію державним повірниками встановлювати факт втручання в роботу газового лічильника.

Виходячи з вищевикладеного, висновки щодо непридатності до експлуатації лічильника та наявності похибок при вимірюванні можуть бути надані лише державними повірниками у відповідній сфері.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року)

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб'єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об'єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов'язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 дослідження №148-03 побутового лічильнику від 10.02.2015 року представниками ДП «Жулянський машинобудівний завод «Візар» встановлено, що відбиток клейма держповерітеля на відліковому пристрої відповідає клейму ДП ЖМЗ «ВІЗАР», матеріал під пломбу відповідає заводському; герметик на відліковому пристрої не пошкоджений, відліковий пристрій не вскривався; строк гарантії не вийшов втручання у роботу лічильника газу не виявлено (а.с.8), відповідність вимірювань нормі підтверджуються протоколом повірки лічильника від 10.02.2015 року (а.с.9).

За клопотанням позивача на підставі ухвали Дзержинського районного суду від 26.04.2017 року, ДП «Укрметртестстандарт» проведено повірку лічильника та видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 18.07.2017 року, відповідно до якого засіб вимірювальної техніки ВІЗАР G6 №0240414 відповідає вимогам Р 50-071-98 «Метрологія. Лічильники газу побутові. Методи та засоби перевірки» п.6.9.1, таблиця 4. Границі основної відносної похибки при вимірюванні обєму не перевищуються +/- 3% в діапазоні обємної витрати від 2 q v min (включно) до q v mах та від +3% до мінус 6% в діапазоні обємної витрати від q v min до 2 q v min (а.с.125). Контроль відносної похибки відображено в протоколі повірки (а.с.124).

Отже, завод виробник встановив, що відбиток клейма держповерітеля на відліковому пристрої відповідає клейму ДП ЖМЗ «ВІЗАР», матеріал під пломбу відповідає заводському; герметик на відліковому пристрої не пошкоджений, відліковий пристрій не вскривався; строк гарантії не вийшов втручання у роботу лічильника газу не виявлено (а.с.8), що також додатково підтверджено Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 18.07.2017 року, а тому висновок комісії ПАТ «Криворіжгаз» при проведенні експертизи лічильника 04.02.2015 року, якою було виявлено порушення цілісності пломби заводу-виробника, оплавлення скла навколо місця встановлення пломби та перевищення похибки границі допустимого значення (а.с.5), спростований як заводом-виробником, так і відповідним державним повірником.

Доводи ж відповідача про те, що стан лічильника міг суттєво змінитися або ж позивач ОСОБА_1 міг його відремонтувати після проведення експертизи лічильника 04.02.2015 року, колегія суддів вважає надуманими, оскільки представниками ДП «Жулянський машинобудівний завод «Візар» при дослідженні побутового лічильнику 10.02.2015 року було встановлено цілісність пломб заводу виробника, що свідчить про відсутність втручань у спірний лічильник.

При цьому, відповідач ПАТ «Криворіжгаз», зазначаючи про те, що всі дії вчинені з повірки лічильника G6 ВІЗАР №0240414, виготовленого на ДП «Жулянський машинобудівний завод «Візар», основні технічні дані зазначені в паспорті 676.00.00.000.0 лічильника газу (а.с.6), після складання ОСОБА_5 експертизи лічильника газу №1993 від 04.02.2015 року є незаконними, оскільки повірка лічильника проводилась за відсутності представника газопостачальної організації, не надав, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, обґрунтовані пояснення щодо того, яким саме нормативно-правовим актом визначається обовязковість присутності представника ПАТ «Криворіжгаз» при проведенні експертизи лічильника на замовлення споживача, у випадку його незгоди з висновками газопостачальної організації щодо непридатності лічильника. Посилання ж на це в ОСОБА_5 від 06.02.2015 року про видачу лічильника газу споживачу для проведення повторної експертизи (а.с.7) не створює для останнього жодних правових наслідків, оскільки пункти цього ОСОБА_5 не є обовязковими для виконання споживачем, якщо вони не ґрунтуються на нормах відповідних нормативно-правових актів.

Крім того, в суді апеляційної інстанції, позивач ОСОБА_1 надав лічильник газу G6 ВІЗАР №0240414 для проведення відповідної експертизи, у разі якщо відповідач вважає за необїхідне провести експертизу лічильника газу з метою встановлення придатності його до використання, однак представник ПАТ «Криворіжгаз», якому судом було розяснено положення ст.ст. 12,13 ЦПК України, заявивши клопотання про надання строку для вирішення питання про призначення експертизи (у звязку з чим в судовому засіданні було оголошено перерву) а.с. 206), у наступному судовому засіданні, не навівши відповідних мотивів, категорично заперечувала проти проведення такої експертизи, фактично усунувшись від доведення обставини справи, які стосуються предмету позовних вимог, у звязку з чим колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за наявними матеріалами, зокрема, на підставі ОСОБА_5 дослідження №148-03 побутового лічильнику від 10.02.2015 року представниками ДП «Жулянський машинобудівний завод «Візар» та Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 18.07.2017 року.

Посилання ж сторін на Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, яке розроблено з метою впорядкування відносин між газопостачальними організаціями, газотранспортними організаціями і фізичними особами під час проведення експертизи лічильників газу, які використовуються для обліку природного газу в побуті, та відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, колегія суддів вважає помилковим, оскільки це Положення затверджено Наказом ОСОБА_6 та енергетики №619 від 27 грудня 2005 року, а правовідносини сторін виникли 31 січня 2015 року.

За таких обставин рішення суду першої інстанції у вказаній частині не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в цій частині з ухваленням нового рішення по справі про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "Криворіжгаз"про зобовязання Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" за рахунок коштів Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" встановити лічильник газу G6 ВІЗАР №0240414, який є власністю ОСОБА_1, за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Свердлова, будинок №21.

В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому,відповідно до ст. 141 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з ПАТ «Криворіжгаз» на користь держави судових витрат у розмірі 704,80 грн., що відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 серпня 2018 рокув частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз"про зобовязання Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" за рахунок коштів Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" встановити лічильник газу G6 ВІЗАР №0240414, який є власністю ОСОБА_1, за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Свердлова, будинок №21, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суд залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" на користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: