Справа №498/948/18
Провадження по справі №2/498/118/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі: головуючої судді Чернецької Н.С., за участю секретаря судового засідання Іванова І.С., з участю позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Велика Михайлівка цивільну справу по позовом ОСОБА_1, представник позивача: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 об'єднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2018 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_3 об'єднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 травня 2003 року померла його мати ОСОБА_4. Приблизно за півроку до її смерті в будівлі, в якій вона проживала сталась пожежа, згоріло багато речей, в тому числі і документи. Після смерті його матері ОСОБА_4 відкрилась спадщина на право на земельну частку ( пай) розміром 7,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), що належала їй на підставі сертифікату серії ОД № 035946, як члену колективного с/г підприємства «Україна» с. Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області, виданого на підставі розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації за №185 від 29.03.1996 року та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 908 по Новоборисівській сільській раді. З метою відновлення втраченого сертифікату, позивач звернувся до ОСОБА_3 РДА із заявою про видачу дубліката сертифіката, однак йому було відмовлено. Згідно повідомлення ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори Одеської області №1237/01-16 від 05.07.2018 року позивачу було відмовлено у прийнятті спадщини, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4, померлої 17.05.2003 року у звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини передбаченого ст..1270 Цивільного кодексу України та відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на спадщину. Шляхом оголошення в ЗМІ (ОСОБА_3 районна газета «Єдність» №79 (9442) від 13.10.2018 року повідомлено, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД номер 035946, виданий на імя ОСОБА_4 вважати недійсним. Тому позивач просить суд, визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 7,8 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Новопетрівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 об'єднаної територіальної громади в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, заяв та клопотань не надали.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, розглянувши позов в межах заявлених вимог, суд дійшов до наступного.

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Враховуючи відкриття спадщини 17 травня 2003 року, до спадкових правовідносин застосовується положення ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття та прийняття спадщини.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, новий ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно положень ст.524 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог ст.ст.548,549 ЦК України для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Статтею 2 Закону України « Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

У відповідності до ст.ст. 316, 328 Цивільного кодексу України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Судом встановлено, що згідно розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації Одеської області від 29.03.1996 року №185/96 ОСОБА_4 був виданий сертифікат серія ОД №035946 на право на земельну частку (пай), розміром 7,8 умовних кадастрових гектарів, із земель КСП «Україна». Відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну часку (пай), що видаються по Новопетрівській сільській раді вчинено запис № 308. Вказана інформація підтверджена довідкою управління агропромислового розвитку ОСОБА_3 райдержадміністрації Одеської області від № 148/02-11 від 19.02.2018 року та розпорядженням голови районної державної адміністрації №185/96 від 29.03.1996 року «Про затвердження земельного паю по колективному сільськогосподарському підприємству «Україна».

В матеріалах справи наявне свідоцтво про смерть серії І-ЖД №520635 видане повторно 21 серпня 2018 року ОСОБА_3 районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, з якого вбачається, що ОСОБА_4 померла 17 травня 2003 року в с. Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області, про що було складено актовий запис № 21.

З наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР №326406, виданого 18 червня 1959 року Новопетрівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що в графі батьки вказано: батько «Слабий Олексій Васильович», мати «Слаба Анастасія Іванівна».

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

На підставі досліджених доказів суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 мала право на земельну частку (пай), розміром 7,8 умовних кадастрових гектарів, із земель КСП «Україна».

За приписами п.п.10,11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» № 7, відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних ділянок (раїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

У пункті 3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач у позові зазначає, що оригінал сертифікату був втрачений, однак доказів втрати сертифікату суду не надано. Крім того, не надано доказів звернення позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та відмови нотаріуса.

Крім того, позивач просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай), хоча належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.12, 13, 229, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, представник позивача: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 об'єднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Великомихайлівський районний суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Чернецька Н.С.

Повний текст рішення виготоволено 22 лютого 2019 року.

Суддя Чернецька Н.С.