Постанова

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 759/16661/15-ц

провадження № 61-19233св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

третя особа - споживче товариство «Діамед»,

представник третьої особи- ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, на рішення Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого

2017 року у складі колегії суддів: Шахової О. В., Болотова Є. В.,

ОСОБА_6,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що вона є власником транспортного засобу «Toyota Highlander», 2012 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1. 09 квітня 2014 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва накладено арешт на зазначений транспортний засіб, який належить їй, шляхом заборони його відчуження, використання та розпорядження ним. Відповідно до акта прийому-передачі транспортного засобу від 20 серпня 2014 року громадянин ОСОБА_7, який діяв на підставі довіреності від імені споживчого товариства «Діамед» (далі - СТ «Діамед») та СТ «Діамед» в особі голови правління

ОСОБА_4, яка діяла на підставі статуту СТ «Діамед», склали акт, відповідно до якого СТ «Діамед» в особі голови правління ОСОБА_4 прийняла транспортний засіб ««Toyota Highlander», 2012 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1. 03 жовтня 2014 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва арешт накладений ухвалою від 09 квітня 2014 року слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва скасовано. Разом з тим, вказаний автомобіль їй повернуто не було. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва

від 01 червня 2016 року скасовано обмеження ОСОБА_2 у праві володіти та користуватися належними їй на праві власності об'єктами, зокрема зазначеним транспортним засобом.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 просила витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 автомобіль Toyota Highlander»,

2012 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, ключі від цього транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Протокольною ухвалою Святошинського районного суду м. Києва 31 серпня 2016 року залучено до участі у справі третьою особою СТ «Діамед».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року у складі судді Ключника А. С. позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 транспортний засіб автомобіль марки «Toyota Highlander», 2012 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач не повертає вказаний автомобіль позивачу, чим порушує його право вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Таким чином, вимоги позивача в частині витребування майна із чужого незаконного володіння є законними та обґрунтованими.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_8, задоволено. Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог щодо витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 транспортного засобу автомобіля марки Toyota Highlander», 2012 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 було скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що відповідно до акта прийому-передачі транспортного засобу від 20 серпня 2014 року громадянин ОСОБА_7, який діяв на підставі довіреності від імені

СТ «Діамед» та СТ «Діамед» в особі голови правління ОСОБА_4, яка діяла на підставі статуту СТ «Діамед» склали акт відповідно до якого

СТ «Діамед» в особі голови правління ОСОБА_4 прийняла транспортний засіб «Toyota Highlander», 2012 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, а відтак спірний автомобіль було передано на відповідальне зберігання СТ «Діамед», як юридичній особі, головою правління якого до липня 2015 року була ОСОБА_4 За таких обставин, висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_4, як фізичної особи, є помилковими.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у березні 2017 року, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 24 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 листопада 2017 року справу за позовом ОСОБА_2 до

ОСОБА_4, третя особа - СТ «Діамед», про витребування майна із чужого незаконного володіння призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

07 травня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції, порушено норми матеріального права, оскільки автомобілем ОСОБА_2 недобросовісно заволоділа фізична особа ОСОБА_4, що було підтверджено поясненнями та наданими доказами як ОСОБА_2, так і СТ «Діамед». При цьому зазначено, що договір зберігання між фізичними особами не було укладено, оскільки укладення його у цих правовідносинах законом не передбачено.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до довідки Міністерства внутрішніх справ України регіонального сервісного центру в м. Києві територіального сервісного центру 8041, ОСОБА_2 є власником транспортного засобу «Toyota Highlander»,

2012 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1

(а. с. 110).

09 квітня 2014 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва накладено арешт на транспортний засіб «Toyota Highlander», 2012 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, шляхом заборони його відчуження, використання та розпорядження ним (а. с. 13-14).

20 серпня 2014 року, слідчим Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, ОСОБА_9 було передано на відповідальне зберігання голові правління СТ «Діамед» ОСОБА_4 транспортний засіб ««Toyota Highlander», 2012 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2

Відповідно до складеного акта прийому-передачі транспортного засобу

від 20 серпня 2014 року громадянин ОСОБА_7, який діяв на підставі довіреності від імені СТ «Діамед», та СТ «Діамед» в особі голови правління ОСОБА_4, яка діяла на підставі статуту СТ «Діамед», СТ «Діамед» в особі голови правління ОСОБА_4 прийняла транспортний засіб «Toyota Highlander», 2012 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 8).

03 жовтня 2014 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва арешт накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2014 року скасовано (а. с. 15-19).

Автомобіль «Toyota Highlander», 2012 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, не було повернуто ОСОБА_2

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року скасовано обмеження ОСОБА_2 у праві володіти та користуватися належними їй на праві власності об'єктами, зокрема транспортним засобом «Toyota Highlander», 2012 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 94-96).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_2, подана представником - ОСОБА_3, задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду відповідає.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно зі статтею 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Відповідно до частини першої та третьої статті 5 Закону України «Про споживчу кооперацію» первинною ланкою споживчої кооперації є споживче товариство - самостійна, демократична організація громадян, які на основі добровільності членства і взаємодопомоги за місцем проживання або роботи об'єднуються для спільного господарювання з метою поліпшення свого економічного і соціального стану. Споживче товариство вважається створеним, визнається юридичною особою і може здійснювати господарську та іншу діяльність з дня його державної реєстрації.

Відомості про включення СТ «Діамед» як юридичної особи до держаного реєстру юридичних осіб було внесено 13 липня 2006 року (а. с. 101-109).

Згідно з частиною першою та другою статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном.

Відповідно до частини першої статті 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно з частиною першою статті 937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов'язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання.Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

За змістом частини першої статті 949 ЦК України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Відповідно до частини першої статті 950 ЦК України передбачено, що за втрату (нестачу) абопошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

З урахуванням встановлених у справi обставин, на пiдставi дослiджених доказiв, яким надано належну оцiнку, суд апеляційної інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що спірний автомобіль було передано на відповідальне зберігання СТ «Діамед», як юридичній особі, головою правління якого до липня 2015 року була ОСОБА_4, а тому воно не може бути витребувано у останньої, як у фізичної особи.

Доводи касаційної скарги про те, що спірний автомобіль фактично переданий на зберігання саме ОСОБА_4, як фізичній особі, оскільки на балансі чи зберіганні СТ «Діамед» цей транспортний засіб не знаходиться, є необґрунтованими, оскільки не спростовують встановлених обставин про те, що відповідно до акта прийому-передачі транспортного засобу від 20 серпня 2014 року СТ «Діамед» в особі голови правління ОСОБА_4 прийняло вказаний транспортний засіб на відповідальне зберігання.

В силу вимог вищенаведеної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді О. В. Білоконь

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта

Ю.В. Черняк