Справа № 307/2848/18
Провадження № 2/307/466/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Ком'яті Н.А.

з участю: позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Тячівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатські області про визнання батьківства та про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання однієї неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд із вказаним позовом.

До початку розгляду справи по суті змінила позовні вимоги, просить винести рішення яким стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Посилається на те, що у неї на утриманні знаходиться син ОСОБА_5 батьком якого є відповідач. Дитина з самого народження проживає з нею і знаходиться на її повному утриманні та вихованні.

Вона недостатньо матеріально забезпечена, щоб самій утримувати сина.

Відповідач виїжджає у Чеську Республіку, де отримує добрий дохід, однак ухиляється від покладеного на нього ст. 180 СК України обов'язку щодо утримання сина та не бажає добровільно надавати кошти на придбання дитині одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що разом з дружиною ОСОБА_6 проживає у будинку батьків, які отримують на двох пенсію у розмірі 2700 грв. Він допомагає їм в утриманні будинку та надає кошти на лікування. Його дружина ніде не працює, тому всі витрати по утриманню сім'ї несе сам. Час від часу виїжджає на заробітки, але не в змозі сплачувати аліменти в розмірі 2500 грв. щомісяця.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на утриманні позивачки.

Це стверджено свідоцтвом про народження дитини, довідкою Новоселицької сільської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов, з яких вбачається, що позивачка разом з сином проживає у будинку матері, площею 48 м.кв. В цьому будинку крім ОСОБА_7 і її маленького сина проживає мати, та сім'я старшої сестри ОСОБА_8, яка є багатодітною. Умов для виховання і фізичного розвитку дитини немає, позаяк мати-одинока проживає в одній кімнаті розміром 3-4 м., разом із матір'ю ОСОБА_9 Матеріальних доходів в сім'ї немає жодних, позаяк позивачка доглядає маленьку дитину і не в змозі вийти на роботу.

Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку.

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо.

Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорюються, що відповідач на час розгляду справи офіційно не працює та постійного (сталого) доходу не має.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка сама виховує малолітнього сина, ніде не працює, відсутність у неї будь-якого нерухомого чи цінного рухомого майна, а також відсутність у відповідача істотних причин, які б перешкоджали йому працювати та заробляти кошти.

З приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" убачається, що з 01 січня 2019 року для дітей віком до 6-ти років встановлено прожитковий мінімум у розмірі 1626 грв.

Середня заробітна плата по Україні станом на грудень 2018 р. становила 10573 грв., а по Закарпатській області - 9946 грв.

Тому суд вважає, що відповідач, як молодий, працездатний чоловік, який має можливість працювати, у тому числі і за кордоном, інших осіб на утриманні не має, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання свого сина по 1600 гривень у місяць.

Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати по 2500 грв. щомісяця позивачка суду не надав.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 180, 184 СК України, ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дітей від 20.11.1989 року суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грв. щомісячно, починаючи з 21.09.2018 року і до його повноліття.

Сягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 4433.4 (чотири тисячі чотириста тридцять три) гривні судових витрат.

Сягнути з ОСОБА_4 до спеціального фонду Державного бюджету України 704 (сімсот чотири) гривень 80 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 01.03.2019 року.

Головуючий: Гримут В.І.