Дата документу 03.10.2019
Справа 937/8141/19
Провадження № 2/937/3589/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі головуючого судді Фоміна В.А. при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дуда Сергій Володимирович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах якого діє адвокат Дуда С.В. звернувся до суду із позовом про визнання права власності на автомобіль за набувальною давністю.

Судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України.

В позовній заяві позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до моменту постановлення рішення у справі у зв`язку з скрутним матеріальним положення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Як показує судова практика, при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження майнового стану.

Однак, позивач будь-яких документальних доказів, які б дали суду можливість оцінити його матеріальний стан, не надано.

З урахуванням вищевикладеного, суд не знаходить підстав для відстрочення сплати позивачем ОСОБА_1 судового збору. При цьому позивачем ОСОБА_1 судовий збір взагалі сплачений не був.

Отже, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 175-177 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Однак, всупереч вимогам процесуального Закону, позивачами ціну позову не вказано.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру про визнання за ним права власності на рухоме майно, а саме: на автомобіль марки ЗАЗ модель TF 699Р державний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску за набувальною давністю. В той час, ціна позову не визначена.

За правилами п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, в порушення зазначених вимог позивач ніяких доказів вартості спірного майна саме на час звернення до суду не надав.

Таким чином, враховуючи викладене, позивачу в позовній заяві треба вказати ціну позову ринкову вартість спірного майна на час розгляду спору (для чого звернутися до суб`єкта оціночної діяльності, який надасть висновок про вартість спірного майна, або підтвердити ціну позову іншим передбаченим законодавством способом), і згідно зі ст.4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення до суду) сплатити судовий збір, виходячи з реальної вартості майна. При цьому, згідно із ч.2 ст.176 ЦПК України і ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір», якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначить суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

На підставі ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі. Згідно зі ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1пункту 1частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на момент звернення до суду із вказаним позовом встановлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 1921 гривні.

Таким чином, позивач повинен сплатити витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з урахуванням визначеної ним ціни позову.

Точну суму судового збору, яку повинен сплатити позивач, суд не в змозі визначити оскільки позивачем не вказано ціну позову.

Так, відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Дана стаття визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю можливе за наявності доказів того, що особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Між тим, в позовній заяві не зазначено з огляду на приписи ч. 1 ст. 15 ЦК, яким чином і коли відповідачі порушили, не визнали чи оспорили права позивача; немає достатніх правових обґрунтувань, зазначення доказів існування правовідносин набувальної давності, передбачених ст.344 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищевикладене, суддя вважає необхідним надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків та надання відповідних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дуда Сергій Володимирович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль за набувальною давністю - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вищевказаного у встановлений термін, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: В.А. Фомін