Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1271/18
Провадження № 2/542/24/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року смт. Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Янко Л.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24.09.2018 року звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_3 в якому, збільшивши позовні вимоги 28.11.2018 року, просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: пров.Робітничий, 12, смт.Нові Санжари Полтавської області, вирішити питання судових витрат.

В позові зазначає, що він є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: пров.Робітничий, 12, смт.Нові Санжари Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.06.2006 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.07.2006 року.

У вказаному будинку 09.06.1989 року була зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, хоча, починаючи з серпня 2016 року та по теперішній час, в зазначеному будинку вона не проживає.

Ухвалою суду від 03.10.2018 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 07.11.2018 року (а.с. 14).

09.01.2019 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.02.2019 року (а.с. 70, 71).

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що ОСОБА_3 є його колишньою дружиною. З серпня 2016 року вона не мешкає в будинку, що знаходиться за адресою: Полтавська область, смт.Нові Санжари, пров.Робітничий, 12, що належить йому на праві власності. З вказаного будинку вона виїхала добровільно, вивезла свої речі, перешкоди у користуванні житловим приміщенням їй не чинились.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримувала позов, дала пояснення, аналогічні викладеним в позові, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилась і не повідомила суд про причини неявки, надала відзив на позовну заяву.

Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суд іншої адреси.

Так, у поштових повідомленнях (а.с. 65, 73, 81) були проставлені відмітки про те, що ОСОБА_3 за адресою місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, за якою вказана особа є зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с. 12) та яка не повідомила суду іншої адреси, знаходиться за межами України; тимчасово відсутня, тобто такі дні є днями вручення судових повісток.

Крім того, з метою належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, враховуючи, що відповідач не отримує поштові відправлення, виклик відповідача ОСОБА_3 був здійснений й через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 70-71, 77)

При цьому відповідачкою до суду надано відзив на позовну заяву (а.с. 17-18), згідно якого в задоволенні позовних вимог вона просить відмовити, посилаючись на те, що вона фактично проживає в будинку №12 по пров.Робітничому в смт.Нові Санжари. Дійсно, вона періодично виїжджає на роботу до ОСОБА_4, однак повертаючись, вона проживає саме за місцем своєї реєстрації. Строк відсутності за даною адресою не триває більше трьох місяців.

08.11.2018 року позивачем до суду надано відповідь на відзив (а.с. 28-29), згідно якого починаючи з серпня 2016 року та по даний час ОСОБА_3 в будинку №12 по пров.Робітничому в смт.Нові Санжари не проживає та не зявляється, оскільки виїхала проживати, а можливо і працювати до ОСОБА_4. Можливо вона періодично і приїжджає до України, але де вона зупиняється позивач не знає. Вказаний факт підтверджують свідки та акт обстеження місця проживання від 07.11.2018 року. Крім того, відповідач не бере участі у витратах на оплату житлово-комунальних послуг та жодним чином не піклується про утримання житлового приміщення у належному стані, не отримує кореспонденцію за даною адресою.

Оскільки відповідач за вищевказаною адресою не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за нею, чим обєктивно порушуються права позивача, як власника житлового будинку, тому він змушений звернутися до суду за захистом.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11234582 від 14.07.2006 року (а.с. 7), позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Полтавська область, смт.Нові Санжари, пров.Робітничий, буд.12. Підстава виникнення права власності свідоцтво про право на спадщину від 02.06.2006 року.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Такий захист прав може бути здійснено способами передбаченими ст. 16 ЦК України.

Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КЕ № 095943 (а.с. 8) відповідач ОСОБА_3 є колишньою дружиною позивача ОСОБА_1, шлюб між сторонами розірваний 04.10.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради, відповідач ОСОБА_3 значиться зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, пров.Робітничий, буд.12 (а.с. 12).

Відповідно до актів обстеження від 07.09.2018 року (а.с. 9) та від 07.11.2018 року (а.с. 30), складених комісією у складі депутата селищної ради та двох свідків за адресою: Полтавська область, смт.Нові Санжари, пров.Робітничий, буд.12, встановлено, що за вказаною адресою ОСОБА_3 не проживає з 2016 року та відсутні жіночий одяг та взуття, жіночі речі особистої гігієни.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні показали, що вони є сусідами позивача. ОСОБА_3 є колишньою дружиною позивача. З того часу, як сторони розірвали шлюб в 2016 році, ОСОБА_3 не мешкає в будинку №12 по пров.Робітничому в смт.Нові Санжари Полтавської області, який належить ОСОБА_1 Вона добровільно виїхала з вказаного будинку.

Підстави вважати, що позивач чинить перешкоди відповідачу у користуванні житловим приміщенням, чи існують інші поважні причини не проживання відповідача у спірному будинку відсутні.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві посилалась на те, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 й по теперішній час, вона періодично виїжджає на роботу в ОСОБА_4, однак не буває відсутньою більше трьох місяців, за вказаною адресою знаходяться її особисті речі, а саме: одягу, взуття, речей особистої гігієни,

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач же, заперечуючи проти позову, не надав жодних належних, допустимих доказів та достатніх доказів на підтвердження своїх заперечень.

Навпаки, обставини, зазначені у відзиві, щодо її проживання за вищевказаною адресою й по теперішній час, знаходження її особистих речей, а саме: одягу, взуття, речей особистої гігієни, були спростовані актом обстеження та показаннями свідків.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання ОСОБА_3 такою, яка втратила право користування житловим приміщенням в будинку №12 по пров.Робітничий в смт.Нові Санжари Полтавської області, підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

За частиною шостою вищевказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу було надано: договір про надання правової допомоги №7 від 07.11.2018 року (а.с. 56-57), попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у звязку з розглядом справи (а.с. 58), фактичний розрахунок та акт виконаних робіт від 27.02.2019 року, згідно з якими вартість правової допомоги становить 4500 грн. Факт оплати вказаної суми підтверджується квитанцією №13 від 01.02.2019 року на суму 4500 грн. (а.с. 84).

Клопотанням позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, через їх неспівмірність заявлено не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази понесення ним витрат на правову допомогу, у звязку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, та стягненню з відповідача на користь позивача 4500 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі ст.ст. 317, 319, 391, ч.2 ст.405 ЦК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, яка втратила право користування житловим приміщенням будинку №12 по пров.Робітничий в смт.Нові Санжари Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: смт.Нові Санжари, пров.Робітничий, буд.12, Полтавської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_7, пров.Робітничий, буд.12, Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, витрати на правничу допомогу в розмірі 4500 (чотири тисячі пятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: смт.Нові Санжари, пров.Робітничий, буд.12, Полтавської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_7, пров.Робітничий, буд.12, Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: смт.Нові Санжари, пров.Робітничий, буд.12, Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1;

представник позивача: ОСОБА_2, адреса робочого місця адвоката: смт. Нові Санжари, вул.Незлежності, 34/7 Полтавської області;

відповідач: ОСОБА_3, зареєстрована за адресою: смт.Нові Санжари, пров.Робітничий, буд.12, Полтавської області.

Повний текст рішення складений 27.02.2019 року.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області ОСОБА_7