Постанова

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 212/1673/17-ц

провадження № 61-28939св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 червня 2017 року у складі судді Козлова Ю. В. та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Барильської А. П., Зубакової В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, завданої у зв'язку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що тривалий період часу (більше 18 років) працювала на підприємстві відповідача, в умовах із перевищенням граничного допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, у зв'язку із чим, отримала професійне захворювання та втратила професійну працездатність у розмірі 50 %, їй встановлено 3 групу інвалідності. Через професійне захворювання вона постійно зазнає моральних та фізичних страждання.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 320 000,00 грн у зв'язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві та стійкою втратою професійної працездатності.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 червня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_4 за спричинену моральну шкоду в зв'язку з втратою здоров'я на виробництві 64 000,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачу при виконанні нею трудових обов'язків, із вини відповідача, внаслідок професійного захворювання заподіяна моральна шкода, розмір якої суд визначив у сумі 64 000,00 грн, тобто 20 мінімальних заробітних плат, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона щоденно зазнає.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_4, шляхом зменшення суми з 64 000,00 грн до 30 000,00 грн. У решті рішення суду залишено без змін.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та зменшуючи суму стягнутої суми на відшкодування моральної шкоди, суд апеляційної інстанції виходив із того, що розмір моральної шкоди визначений судом без урахування відсотку втрати професійної працездатності ОСОБА_4, який згідно із висновком МСЕК первинно становить 50 %, тривалості роботи позивача на підприємстві, а також інших обставин, пов'язаних із цим фізичних і моральних страждань, з урахуванням істотності вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, необхідності проходити періодичні медичні обстеження та лікування, наявності стійкого больового синдрому.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги і позиції інших учасників

У жовтні 2017 року ПАТ «Кривбасзалізрудком» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що визначений судами розмір моральної шкоди є завищеним та не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. Суди не звернули увагу на відсутність вини відповідача у спричиненні позивачу моральної шкоди, оскільки остання звільнилася з підприємства у 2015 році у зв'язку з виходом на пенсію, а не за станом здоров'я. Судами помилково взято до уваги, як підставу для задоволення позову, наявність шкідливих умов праці на підприємстві та перевищення гранично допустимих нормативів, оскільки зазначені обставини законодавчо допускаються та є об'єктивним явищем. Крім того, судами не враховано, що позивач, укладаючи трудовий договір із відповідачем, була повідомлена та ознайомлена під розпис про її права та обов'язки, умови праці, наявність на її робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів, тобто позивач свідомо приймала запропоновані їй умови праці. Також позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не доведені позивачем.

У листопаді 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в яких просила касаційну скаргу відхилити, рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що свою вину відповідач визнав, підписавши акт розслідування професійного захворювання від 13 грудня 2016 року, в якому зазначено, що працюючи на підприємстві відповідача, позивач підпадала під вплив шкідливих та несприятливих факторів, виконувала роботу в умовах, які характеризувалися перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища. При винесенні рішень суди правильно встановили фактичні обставини справи.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають вимогам ЦПК України (у редакції на час їх ухвалення) щодо законності та обґрунтованості.

Судами установлено, що позивач працювала в небезпечних та шкідливих умовах дробильно-сортувальної шахти імені Леніна ПАТ «Кривбасзалізрудком» більше 18 років, з них з 24 лютого 1997 року по 28 грудня 2015 року підсобною робітницею, машиністом конвеєра, 28 грудня 2015 року звільнена із підприємства за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком.

Згідно із медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 08 листопада 2016 року № 1440 ОСОБА_4 встановлені професійні захворювання: 1) Радикулопатія попереково-крижова (L5, S1) переважно зліва шийна (С5,S6) справа, з вираженими статико-динамічними порушеннями, больовим та м'язово-тонічним синдромами нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу ліктьових (ПФ першого ступеня) та колінних (ПФ першого ступеня) суглобів; 2) Хронічне обструктивне захворювання легень першої ступені (пиловий бронхіт першого ступеня, емфізема легень першого ступеня), група «А». Легенева недостатність першого ступеня.

Пунктом 16 акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14 грудня 2016 року визначено, що позивач, працюючи на дільниці № 5 (дробильно-сортувальна фабрика ) шахти «Тернівська (раніше шахта Леніна) машиністом конвеєру, виконувала роботи з керування, обслуговування конвеєрів та іншого гірничозбагачувального устаткування при транспортуванні гірничої маси, видалення з конвеєрної стрічки сторонніх предметів та негабаритів, прибирання розсипаної гірничої маси. В умовах дробильно-сортувальної фабрики не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню. Внаслідок чого умови праці характеризувались фізичними перевантаженнями. При цьому внаслідок недосконалості технології збагачення руди, мавших місце порушення систем аспірації та режимів експлуатації гірничозбагачувального устаткування, підпадала під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони.

Згідно із пунктом 17 зазначеного акта причинами виникнення професійного захворювання у позивача стало перевищення гранично допустимого рівня запиленості переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, важкість праці та вимушена незручна похила робоча поза.

Відповідно до пункту 19 акта встановлено, що враховуючи роботу позивача впродовж 18 років 10 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійного захворювання, встановити неможливо.

Висновком МСЕК від 24 січня 2017р позивачу первинно встановлено 50 % втрати професійної працездатності (з них 40 % - радикулопатії та 10 % - хронічне обструктивне захворювання легень ) та встановлена 3 група інвалідності з 16 січня 2017 року з переоглядом 01 січня 2018 року.

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно з частиною другою статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першою статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно із вимогами статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

За наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Встановлено, що причиною професійного захворювання ОСОБА_4 є робота протягом 18 років 10 місяців в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу: запиленість повітря робочої зони, що свідчить про порушення

ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» вимог частини другої статті 153 КЗпП України та статті 13 Закону України «Про охорону праці» та створює обов'язок відповідача відшкодувати завдану позивачу моральну шкоду відповідно до статті 237-1 КЗпП України.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок стійкої втрати професійної працездатності, суд апеляційної інстанції урахував обставини, які мають суттєве значення, зокрема глибину, інтенсивність, тривалість фізичних та душевних страждань позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, наслідки, що наступили, а також дотримався вимог розумності і справедливості.

Доводи касаційної скарги щодо значного завищення розміру відшкодування моральної шкоди є безпідставними, оскільки не спростовують правильність зазначених вище висновків суду апеляційної інстанції, та зводяться до переоцінки доказів, що перебуває за межами повноважень Верховного Суду.

Доводи касаційної скарги про те, що суди при визначенні розміру моральної шкоди не врахували того, що ОСОБА_4 при укладенні трудового договору знала про умови її праці під дією небезпечних і шкідливих виробничих факторів, а відтак усвідомлювала можливість ушкодження здоров'я та пов'язані з цим наслідки не заслуговують на увагу, оскільки зазначені обставини не знімають із відповідача відповідальності за невиконання обов`язку створення на робочому місці безпечних умов праці відповідно до вимог нормативно-правових актів, а також дотримання приписів трудового законодавства у галузі охорони праці.

Доводи касаційної скарги щодо відсутності вини ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» у заподіянні моральних страждань ОСОБА_4, є безпідставними, оскільки за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин обов'язок із відшкодування моральної (немайнової) покладається на власника.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 червня 2017 року у незміненій частині та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
С. О. Погрібний Г. І. Усик