Справа №242/6028/18
Провадження №2/242/336/19
28 лютого 2019 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Капітонова В.І., секретар судового засідання Нарижна О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №242/6028/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивач 19.11.2018 року звернулася до суду з позовом до про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона, ОСОБА_5 і ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_1. За даною адресою зареєстровані відповідачі, які з 2009 року не проживають за вказаною адресою без поважних причин. Вона сплачує всі витрати, пов'язані з утриманням квартири. Просить суд визнати відповідачів, такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.12.2018 року відкрито провадження по справі та розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 30.01.2019 року у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог залучено ОСОБА_5 і ОСОБА_5
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог та не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення.
Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися.
Треті особи ОСОБА_5 і ОСОБА_5. в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутність, не заперечували проти позовних вимог ОСОБА_1
Відповідно положень ст. 280-282 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши інші докази, судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_5 і ОСОБА_5 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1, виданого 13.04.2001 року в м. Селидове Службою приватизації державної холдингової компанії «Селидіввугілля»,зареєстрованого за №1125, а також копією свідоцтва про право власності на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Другої селидівської державної нотаріальної контори 19.10.2018 року.
Згідно довідок, виданих Відділом реєстрації місця проживання громадян Селидівської міської ради від 03.12.2018 року за №08-4/2146 і від 03.12.2018 року за №08-4/2147, ОСОБА_2, 1968 року народження, і ОСОБА_3, 1993 року народження, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1
Відповідно до акту, складеного депутатом Гірницької міської ради Ломакою І.О., в присутності свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9, що ОСОБА_2, 1968 року народження, і ОСОБА_3, 1993 року народження, не проживають за адресою АДРЕСА_1 з 2009 року.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статі 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
За змістом зазначених норм, право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Разом з цим згідно з положенням статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог.
Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача, щодо визнання ОСОБА_2 і ОСОБА_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачі більше року без поважних причин не проживають за адресою: АДРЕСА_1, і створює перешкоди позивачу у користуванні житлом, тому втратили право на користування вказаним житлом.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1. підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 317,319,383,391 ЦК України, ст. ст. 12,13,81,258,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Українським МВМ Селидівського МВ УМВС України в Донецькій області 31.01.1996 року, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя В.І.Капітонов