Номер провадження: 22-ц/813/5125/19
Номер справи місцевого суду: 520/344/19
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

за участі секретаря Чепрас А.І.

з участю: представника прокуратури Одеської області

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2019 року (одноособово суддя Калашнікова О.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до прокуратури Одеської області, Головного Управління Національної поліції в Одеській області, третя особа: Головне Управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

08.01.2019 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись із позовом до прокуратури Одеської області (далі-прокуратура), Головного Управління Національної поліції в Одеській області (далі-ГУ НП), третя особа без самостійних вимог Головне Управління Державної казначейської служби України в Одеській області (далі-ГУ ДКС) про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Ухвалою слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 14.12.2017 року зобов`язано начальника Малиновського ВП в м. Одеса ГУ невідкладно внести відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань у порядку ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_1 від 08.11.2017 року.

У порушення вимог ст. 214 КПК України його не повідомлено про початок досудового розслідування, витяг з ЄРДР не надано ні Малиновським ВП, ні прокурором Одеської місцевої прокуратури №2. Жодної слідчої процесуальної дії за його, ОСОБА_1 , участі не здійснено. Рішення по справі не прийняте, його права та права його родини не захищені і не поновлені, а особи, які скоїли правопорушення, до відповідальності не притягнуті й шкоду, завдану протиправним діянням, не відшкодовано.

Посилаючись на те, що бездіяльність органів досудового розслідування спричиняє їм душевні страждання, через незахищеність в них нервові стреси, позивачі просили стягнути у солідарному порядку з відповідачів на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 50 000 гривень.

Позивачі і представники відповідачів не приймали участі у судовому засіданні 22.02.2019 року. Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.02.2019 року позов залишено без задоволення.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не погодились із рішенням суду першої інстанції від 22.02.2019 року і подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду скасувати, ухвалите нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на незаконність рішення, порушення норм матеріального та процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначає:

Суд обґрунтував рішення недоведеністю позову, однак, відповідно до ч.2 ст. 1166 ЦК України особа, яка заподіяла шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода завдана не з її вини.

З отриманого відзиву ГУ НП не вбачається будь якого натяку на бажання проведення хоч би якихось слідчих дій, здійснення процесуального курівництва та запевнень на закінчення проведення досудового розслідування, захисту та поновлення прав людини.

Стосовно майна позивачів скоєно тяжкий злочин, факт скоєного злочину підтверджено ухвалою слідчого судді за вивченням заяви та доданих до заяви доказів, результатом чого стало зобов`язання внесення до ЄРДР відомостей про злочин, викладених у заяві.

Порушення своїх прав позивачі вбачають у наслідках, спричинених тривалою бездіяльністю органів державної влади, яка є неправомірною і ці триваючі наслідки призвели до зміни цивільних правовідносин, які мають майновий характер та пов`язані з реалізацією майнових та особистих немайнових інтересів членів родини позивачів. Визнання незаконною (протиправною) такої бездіяльності є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Моральна шкода є величиною оціночною, а не розрахунковою, обґрунтування розміру моральної шкоди викладено у позові. У моральної шкоді немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю, моральних хвилювань, спокою особи, порушених життєво важливих зв`язків, тощо. Будь-яка компенсація цієї шкоди не може бути адекватною справжнім стражданням, а тому будь-який розмір моральної шкоди має умовний характер.

До теперішнього часу жодної процесуальної дії по кримінальному провадженню не проведено, рішення не прийнято, права, через скоєний злочин, не захищені та не поновлені, строк досудового розслідування складає 16 місяців, при цьому ні позов, ні розгляд справи, ніяк не вплинули на правоохоронні органи.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

У відзиві на апеляційну скаргу представник прокуратури просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відзив на апеляційну скаргу зазначає.

В ході розгляду справи судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем оскаржувалась бездіяльність посадових осіб Малиновського ВП в м. Одеса ГУ НП, яка визнана на підставі судового рішення незаконною.

Суд дійшов правильного висновку, що позивачами не зазначено в чому полягає моральна шкода, з яких міркувань вони виходили, визначаючи її розмір, також суд зазначив, що позивачем не надано належних доказів не підтвердження розміру моральної шкоди.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 року у справі № 520/1665/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 .

Крім того, іншого колегією суддів не прийнято до уваги доводи ОСОБА_1 , що йому не потрібно доводити якою саме бездіяльністю та яких посадових осіб йому спричинена шкода, оскільки суди, відмовляючи в позові, звертали увагу саме на необхідність доведення в чому полягає шкода для кожного із позивачів та їх дитини, а також розмір моральної шкоди кожного із позивачів.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідач ГУ НП і третя особа ГУ ДКС не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

08.11.2017 року ОСОБА_1 подав до Малиновського ВП в м. Одеса ГУ НП заяву про скоєне кримінальне правопорушення за ознаками ч.2 ст. 364 КК України (а.с.5 зворот,6).

10.11.2017 року ОСОБА_1 подав скаргу не бездіяльність посадових осіб СВ Малиновського ВП в м. Одеса ГУ НП (а.с.6 зворот,7).

Ухвалою слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 14.12.2017 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано начальника Малиновського ВП в м. Одеса ГУ НП невідкладно внести відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань у порядку ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_1 від 08.11.2017 року (а.с.7).

Судом апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались і нові докази не досліджувались.

Між сторонами виникли правовідносини з відшкодування шкоди у зв`язку із бездіяльністю органу державно влади, які регулюються нормами ЦК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові виходив з того, що позивачі не зазначили в чому саме полягає моральна шкода, з яких міркувань позивачі виходили, визначаючи її розмір, а також не надали належних доказів на підтвердження розміру моральної шкоди (а.с.43-45).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині з таких підстав.

Позивачі обґрунтували вимоги про відшкодування моральної шкоди із посиланням на ст. 1166, 1174 ч.1 ЦК України (а.с.2-4).

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст. 1174 ч.1 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ст. 23 ч.ч.1,2 ЦК України).

Позовна заява зазначає про відшкодування шкоди у солідарному порядку прокуратурою та ГУ НП, крім того, позивачі просили стягнути моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень на користь позивача ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять обґрунтувань підстав для стягнення моральної шкоди у солідарному порядку, міркувань з яких позивачі виходили, визначаючи її розмір на користь ОСОБА_1 , а також жодного доказу на підтвердження розміру моральної шкоди.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у позові.

Разом з тим, мотивувальна частина рішення суду про відмову у позові підлягає доповненню наступним.

Наявність ухвали слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 14.12.2017 року про зобов`язання начальника Малиновського ВП в м. Одеса ГУ, у порядку ст. 214 КПК України, невідкладно внести відомості за заявою ОСОБА_1 від 08.11.2017 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, у даному випадку, не є достатньою правовою підставою для покладення обов`язку відшкодувати позивачам моральну шкоду з підстав ст. 1174 ЦК України.

Реалізація позивачем ОСОБА_1 процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням його прав.

Ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2017 року свідчить про реалізацію ОСОБА_1 , передбаченого КПК України, права на оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб органів державної влади і не є, у розумінні ст. 1174 ЦК України, безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності посадової особи.

Тому правові підстави для застосування норм ст. 1174 ЦК України та відшкодування моральної шкоди, враховуючи наявні у справі докази, у даному випадку відсутні.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи позивачів у скарзі про те, що: моральна шкода є величиною оціночною, а не розрахунковою, обґрунтування розміру моральної шкоди викладено у позові; до теперішнього часу жодної слідчої процесуальної дії за їх участі у кримінальному провадженні не проведено, їхні права від скоєного злочину не захищені й не поновлені, а особи, які скоїли злочин, до відповідальності не притягнуті; строк досудового розслідування складає 16 місяців, при цьому ні позов, ні розгляд справи, ніяк не вплинули на правоохоронні органи, - не заслуговують на увагу.

Позивачі не зазначили у позові з яких міркувань вони виходили, визначаючи її розмір і не надали належних доказів не підтвердження розміру моральної шкоди.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2017 року зобов`язано начальника Малиновського ВП в м. Одеса ГУ, у порядку ст. 214 КПК України, невідкладно внести відомості за заявою ОСОБА_1 від 08.11.2017 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

Позивач ОСОБА_1 реалізував своє процесуальне право на оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб органів державної влади.

Позивачі, у разі достатніх підстав, у встановленому законом порядку, мають право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність посадової особи органу досудового розслідування в межах кримінального провадження, у тому числі з приводу невчинення посадовими особами слідчих дій.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки позивачі не довели своїх вимог, відсутні підстави для ствердження про порушення прав чи інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Підставами для зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч.1 п.п.1-4, ч.4 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову викладені не у повному обсязі, мотивувальна частина рішення суду потребує додаткових обґрунтувань підстав для відмови у позові, рішення суду підлягає зміні з доповненням мотивувальної частини додатковими обґрунтуваннями для відмови у позові.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2019 року змінити шляхом доповнення мотивувальної частини рішення суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 02.10.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков