Постанова

Іменем України

28 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 401/3867/16-ц

провадження № 61-30857св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., ХоптиС. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - агропромислове виробниче приватне підприємство «Украгротехнологія»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, у складі судді Гонтаренко Т. М., від 26 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області, у складі колегії суддів: Чельник О. І., Кіселика С. А., Суровицької Л. В., від 16 травня 2017 року.

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до агропромислового виробничого приватного підприємства «Украгротехнологія» (далі - АВПП «Украгротехнологія») про розірвання договорів оренди землі.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є власником земельних ділянок площею 3,5917 га та площею 3,9154 га, які розташовані на території Микільської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. Право власності на вказані земельні ділянки він набув на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1 від 22 травня 2012 року та серії НОМЕР_2 від 23 травня 2012 року. Вказував, що спірними земельними ділянками відповідач користується на підставі договору оренди землі від 01 червня 2012 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Світловодському районі Кіровоградської області 06 грудня 2012 року за № 01783, та договору оренди землі від 01 червня 2012 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему Світловодського району Кіровоградської області 06 грудня 2012 року за № 01784. Зазначав, що маючи намір самостійно обробляти земельні ділянки, звернувся до відповідача із заявою про розірвання договір оренди земельних ділянок, але отримав письмову відповідь АВПП «Украгротехнологія» про відмову у достроковому розірванні договорів оренди землі. Крім того, його не влаштовує розмір орендної плати, оскільки відповідач виплачує її без урахування коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, та жодного разу розмір орендної плати не переглядався.

Із урахуванням зазначеного позивач просив позов задовольнити, розірвати договори оренди земельних ділянок від 01 червня 2012 року щодо земельних ділянок з кадастровим номером НОМЕР_3 та з кадастровим номером НОМЕР_4.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про систематичну несплату відповідачем орендної плати, або наявності інших підстав для розірвання договорів оренди землі.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4 відхилено, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 січня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що районний суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту наявності систематичної несплати орендної плати або інших підстав для розірвання договорів оренди землі, а також щодо порушення відповідачем прав позивача як власника земельних ділянок. Судом правильно встановлено правовідносини, що склалися між сторонами та застосовано норми права, якими вони регулюються.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У липні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 травня 2017 року і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягають до застосування, зокрема положення статей 15, 30, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», статей 321, 387 ЦК України. Судами також не враховано, що орендодавця, як власника земельної ділянки, не влаштовує розмір орендної плати за землю та розрахунки індексації, а також ставка орендної плати, що на думку останнього є підставою для розірвання договорів оренди.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Статтею 383 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу

У поданих запереченнях на касаційну скаргу АВПП «Украгротехнологія» посилається на те, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними. Судами попередніх інстанцій до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права, при розгляді справи не було допущено порушення норм процесуального права, а доводи касаційної скарги не спростовують правильних по суті рішень судів попередніх інстанцій.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Згідно договору оренди землі від 01 червня 2012 року ОСОБА_4 передав в оренду АВПП «Украгротехнологія» земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3, строком на 10 років. Відповідно до пункту 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від вартості грошової оцінки земельної ділянки (а. с. 4-6).

Згідно договору оренди землі від 01 червня 2012 року ОСОБА_4 передав в оренду АВПП «Украгротехнологія» земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4, строком на 10 років. Відповідно до пункту 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від вартості грошової оцінки земельної ділянки (а. с. 10-12).

Пунктом 37 указаних договорів оренди визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін. За рішенням суду - за вимогою однієї із сторін лише у разі невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором; випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно пункту 39 спірних договорів їх розірвання в односторонньому порядку не допускається.

04 липня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про розірвання договорів оренди землі, укладених 01 червня 2012 року. 18 липня 2016 року відповідач надіслав на адресу ОСОБА_4 лист за № 110 з відмовою про розірвання договорів оренди земельних ділянок, посилаючись на пункт 38 договорів оренди (а. с. 17).

Позиція Верховного Суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі»визначено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно положень статті 57 ЦПК України, 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, враховуючи умови укладених договорів оренди землі, дійшов обґрунтованого висновку щодо безпідставності заявлених позовних. Відмова орендаря розірвати договори оренди, укладені між сторонами спору у 2012 році, не є безумовною підставою для їх розірвання у судовому порядку. Позивачем не доведено порушення його прав, як власника земельних ділянок, які ним було передано в оренду терміном на 10 років на умовах, визначених договорами оренди. Оспорювані договори оренди є укладеними, зареєстровані у відповідності до вимог чинного законодавства, умови цих договорів є обов'язковими для виконання, як орендарем, так і орендодавцем.

Відповідно до підпункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплати орендної плати.

Відповідно до пункту 9 вказаних договорів оренди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2 020, 00 грн. Пунктом 11 договорів визначено, що орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року.

Судами встановлено, що розмір орендної плати збільшувався з урахуванням збільшення нормативної грошової оцінки землі. За 2012 рік позивач отримав орендну плату у розмірі по 2 120, 00 грн за кожну земельну ділянку, за 2013-2014 роки - 9 440, 00 грн за дві земельні ділянки, тобто по 4 720, 00 грн за кожну, за 2015 рік - 10 000, 00 грн за дві земельні ділянки, тобто по 5 000 грн за кожну, за 2016 рік по 12 000 грн за кожну земельну ділянку (а. с. 42-47).

Враховуючи встановлені у справі обставини, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту систематичної невиплати орендної плати або наявності інших підстав для розірвання договорів оренди землі, а також порушення відповідачем прав позивача як власника земельних ділянок.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій. Судами правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, зроблені обґрунтовані висновки про задоволення позовних вимог на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (стаття 212 ЦПК України у редакції, чинній на момент розгляду справи).

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников
О. В. Білоконь
С. Ф. Хопта