01.10.2019
Справа № 664/1062/19
РІШЕННЯ

іменем України

01 жовтня 2019 року м. Олешки

Олешківський районний суд

Херсонської області

в складі: головуючого судді : Бойко В.П.,

при секретарі : Сорока М.С.,

без сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олешки Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В уточненому позові зазначено, що під час шлюбу між Позивачем та Відповідачем як подружжям придбано за спільні кошти майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності: рухоме майно: автомобіль марки Ford модель Fusion, 2010 року випуску, колір сірий, тип транспортного засобу загальний легковий універсал - В, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , власник: ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Центр ДАІ 6501. Нерухоме майно: вбудоване приміщення аптеки літ. «А», що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ), що підтверджується договором купівлі- продажу нерухомого майна від 22 серпня 2014 року, укладеного між ТОВ «Медичний центр «МЕД-СИТИ» та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 3682. Нерухоме майно: вбудоване приміщення, аптека-офіс літ. «А», що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 »), що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 22 серпня 2014 року, укладеного між ТОВ «Медичний центр «МЕД-СИТИ» та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 3682. Нерухоме майно: вбудоване приміщення стоматологічного медичного центру літ. «А», що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 22 серпня 2014 року, укладеного між ТОВ «Медичний центр «МЕД-СИТИ» та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Е. та зареєстрованого в реєстрі за № 3682. Нерухоме майно: нежитлова будівля, аптека літ. «А», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі- продажу нерухомого майна від 22 серпня 2014 року, укладеного між ТОВ «Медичний центр «МЕД-СИТИ» та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 3682.

У сторін наявний спір про поділ вищевказаного майна, як майна подружжя. Позивач просить розділити нерухоме майно порівну, автомобіль залишити відповідачеві та стягнути з неї 1/2 частину вартості автомобіля у сумі 88002 гривень. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Представник позивача подав заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути за його відсутності.

Представник відповідача подав заяву, в якій позов визнає в повному обсязі, справу просить розглянути за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову в судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Судом додатково витребувано відомості щодо власників майна та перевірено його належність позивачу та відповідачу.

Таким чином, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вказане майно подружжя є їх спільною сумісною власністю, а тому суд приходить до висновку про необхідінсть поділу майна подружжя, визнавши за сторонами право власності відповідно до заявлених позивачем вимог із врахуванням їх визнання відповідачем. Враховуючи, що автомобіль залишиться у власності відповідача, то на користь позивача слід стягнути половину його вартості за перебільшення у частці майна.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 206, 259, 264, 265, 268, 354 , ст.ст.60, 69-71 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на: 1/2 частину нерухомого майна: вбудоване приміщення аптеки, загальною площею 453,6 (чотириста п`ятдесят три цілих шість десятих) кв.м. шо розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_3 ).

Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на: 1/2 частину нерухомого майна: вбудоване приміщення аптеки, загальною площею 453,6 (чотириста п`ятдесят три цілих шість десятих) кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ).

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на: 1/2 частину нерухомого майна: нежитлові приміщення, загальною площею 170,0 (сто сімдесят) кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 а»).

Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на: 1/2 частину нерухомого майна: нежитлові приміщення, загальною площею 170,0 (сто сімдесят) кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 »).

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на: 1/2 частину нерухомого майна: нежитлові приміщення, загальною площею 242,3 (двісті сорок дві цілих три десятих) кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на: 1/2 частину нерухомого майна: нежитлові приміщення, загальною площею 242,3 (двісті сорок дві цілих три десятих) кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на: 1/2 частину нерухомого майна: нежитлові приміщення, загальною площею 45,9 (сорок п`ять цілих девять десятих) кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на: 1/2 частину нерухомого майна: нежитлові приміщення, загальною площею 45,9 (сорок п`ять цілих девять десятих) кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ,

В порядку поділу майна подружжя залишити у власності ОСОБА_2 автомобіль марки Ford) модель Fusion, 2010 року випуску, колір сірий, тип транспортного засобу загальний легковий універсал - В, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , власник: ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Центр ДАІ 6501.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_4 ) різницю за перебільшення у частці у майні - 1/2 частини вартості спільного майна, а саме: автомобіль марки Ford) модель Fusion, 2010 року випуску, колір сірий, тип транспортного засобу загальний легковий універсал - В, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , власник: ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Центр ДАІ 6501, в розмірі 88 002 (вісімдесят вісім тисяч дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_4 ) судові витрати в сумі 9989,20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.П.Бойко