Справа № 710/984/19
Провадження № 2/710/442/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2019 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Побережної Н.П.,

секретаря судового засідання Бараненко А.В.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить змінити розмір аліменті в, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 02.08.2017 у справі № 710/414/17 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 з 1/2 частини на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свій позов позивач мотивує тим, що рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 02.08.2017 у цивільній справі № 710/414/17 з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 , звертаючись до суду з позовом, просила стягнути з позивача аліменти у розмірі 1/2 частини від заробітку позивача та оскільки він визнав позов, то відповідно Шполянським районним судом були задоволені вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі. На даний час заборгованість по аліментах відсутня. Разом з тим в житті позивача змінилися обставини, що впливають на визначений рішенням суду розмір аліментів, які полягають у зміні сімейного та матеріального стану, в зв`язку з чим наразі позивач не спроможний покривати власні необхідні життєві потреби за рахунок заробітної плати, що залишається після вирахування з неї суми на покриття періодичних платежів. Так, сума заробітної плати, яку він отримує на руки в середньому складає 3000,00 грн. (три тисячі) на місяць, яких наразі не вистачає на покриття витрат на продукти харчування, одяг, сплату комунальних платежів, оскільки на даний час позивач додатково несе обов`язок по утриманню своїх непрацездатних батьків-пенсіонерів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які отримують пенсію у розмірі, що не може забезпечити їхні життєві потреби, а тому періодично звертаються до позивача за матеріальною допомогою, яка полягає, здебільшого, у придбанні ліків та продуктів харчування. Отже, одночасно сплачувати половину заробітку на утримання свого малолітнього сина та надавати матеріальну допомогу батькам позивачу досить складно, оскільки майже не залишається коштів на власне прожиття, тому він звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач надав до суду відзив, в якому вказав, що позивач у своїй позовній заяві зазначив, що несе обов`язок по утриманню своїх непрацездатних батьків-пенсіонерів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме допомагає у придбанні ліків та продуктів харчування, інших вкрай необхідних речей. При цьому позивач не надав жодних доказів, як цього вимагає ст.76 ЦПК України, які б підтверджували той факт, що батьки позивача потребують лікування або, що батьки позивача потребують якихось інших життєво-необхідних потреб чи речей, які б давали підстави на зменшення розміру аліментів. Крім того, відповідач вказав, що позивач замовчує той факт, що в нього є рідний брат ОСОБА_7 , неодружений, який проживає з позивачем, матір`ю, ОСОБА_4 , чоловіком матері ОСОБА_7 , і може допомагати фінансово батькам, і спільно оплачувати комунальні послуги, продукти і т.д. До того ж ОСОБА_4 на даний час перебуває у шлюбі із ОСОБА_7 , який працює водієм в ПРАТ "ШПОЛЯНСЬКЕ АТП - 17150", а отже має фінансову підтримку від свого чоловіка. 27.12.2018 позивач уклав договір оренди землі з ТОВ «ФРЕД-АГРО ТОРГОВИЙ ДІМ» строком на 10 років, в якому позивач передає в оренду земельну ділянку, нормативна грошова оцінка якої складає 80798,00 грн. в розмірі 2,0 га. Згідно даного договору позивач буде додатково отримувати орендну плату в розмірі 10% від проіндексованої грошової нормативної оцінки земельної ділянки за поточний рік. Згідно довідки про середню заробітну плату позивача від 03.11.2017, яка надавалася в державну виконавчу службу на нарахування аліментів, середня заробітна плата становила 5025,45 грн. Якщо порівняти середню заробітну плату за 2017 рік (середня заробітна плата за 1 місяць становила 5025,45 грн., згідно довідки про середню заробітну плату від 03.11.2017) та середньою заробітною платою за 2019 рік (середня заробітна плата за 1 місяць згідно довідки про доходи №31 від 24.07.2019, то середня заробітна плата зросла на 2590,97 грн. Крім того, з 2016 ОСОБА_3 знаходиться на обліку КНП ШРЦПМСД з діагнозами: сколіоз 1 ступеня, аномалія розвитку жовчного міхура, 8 подібний жовчний міхур, що підтверджує виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Згідно рекомендацій лікарів дитина 2 рази на рік проходить курс лікувального масажу, щороку проходить лабораторні обстеження, обстеження УЗД, дотримується дієти, яка включає 5 разове повноцінне харчування. До того ж ОСОБА_3 , талановитий хлопчик, який хоче розвиватися, відвідувати гуртки та музичну школу. Цього навчального року він перейшов в 2 клас Шполянської дитячої школи мистецтв по грі на сопілці та трубі. Ще дуже хоче записатися на гурток «Дзюдо». Для всебічного та гармонійного розвитку дитини потрібні кошти і на інструменти, канцелярію, спеціальний одяг, концертні костюми та інше. Зважаючи на вищевикладене, відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому вказав, що його брат, ОСОБА_7 , протягом поточного року не допомагає матеріально батькам, оскільки ніде не працює і відповідно не отримує будь-яких доходів протягом останнього часу. Також він готовий надавати сину допомогу необхідну на лікування хвороби, однак відповідач не надає жодних доказів того, що він несе будь-які матеріальні витрати пов`язані з оздоровленням дитини. Дитина перебуває на обліку КНП ШРЦПМСД з 2016 року, тобто до прийняття рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 02.08.2017 у цивільній справі № 710/414/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, а тому виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, яка була надана відповідачем до матеріалів справи не є доказом погіршення здоров`я сина після прийняття вказаного рішення. Крім того, ОСОБА_3 навчається в Шполянській дитячій школі мистецтв на безоплатній основі, на тій підставі, що він є дитиною учасника проведення антитерористичної операції. Що стосується необхідності придбавати інструменти, канцелярію, спеціальний одяг, концертні костюми для дитини в зв`язку із його навчанням у школі мистецтв, то, в першу чергу, відповідачем не доводяться ці факти належними доказами, та, на думку позивача, всі вказані та інші потреби дитини для його гармонійного фізичного та духовного зростання в повному обсязі забезпечуються за рахунок сплачених ним аліментів, тоді як сам відповідач не бажає прикладати зі свого боку жодних матеріальних зусиль на утримання сина, тому і заперечує проти поданого позову.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 06.08.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 02.08.2017 було стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 08.07.2017 та з 08.07.2017 не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8-9).

Згідно з довідкою про доходи від 24.07.2019 № 31, виданою ПАТ «Черкасиобленерго», середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 7616,42 грн. (а.с. 10).

Відповідно до довідки про доходи №581628 від 24.07.2019, виданої Головним управлінням ПФУ в Черкаській області, ОСОБА_4 отримує пенсію за віком. Так, сума за період з 01.01.2019 по 30.06.2019 складає 11392,17 грн. (а.с. 16).

Згідно з довідкою про доходи №442417 від 25.07.2019, виданої Головним управлінням ПФУ в Черкаській області, ОСОБА_5 отримує пенсію за віком. Так, сума за період з 01.01.2019 по 30.06.2019 складає13394,84 грн. (а.с. 17).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.05.1987, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №93. Батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 18).

Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 29.11.2000, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано, актовий запис №172. Після розірвання шлюбу дружина залишила прізвище « ОСОБА_4 » (а.с. 19).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 09.03.2005, актовий запис №7. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_4 » (а.с. 20).

Згідно з випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого діагноз ОСОБА_3 сколіоз 1-го ступеня, аномалія розвитку жовчного міхура, S-подібний жовчний міхур (а.с. 34).

Згідно з довідкою про доходи від 03.11.2017 № 49, виданою ПАТ «Черкасиобленерго», середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 5025,45 грн. (а.с.41).

Відповідно до довідки, виданої Шполянською дитячою школою мистецтв Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області 05.09.2019 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно навчається в Шполянській дитячій школі мистецтв без оплати (а.с. 47).

Щодо відомостей, які містяться у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0610 від 24.10.2018; договір оренди землі від 27.12.2018 та рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №44862408 від 27.12.2018 суд не бере до уваги, оскільки вказані докази суперечать одне одному, так як рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень свідчить про те, що договір оренди землі не був оформлений належним чином згідно з чинним законодавством, що ставить під сумнів твердження про те, що позивач отримує прибуток від надання земельної ділянки в оренду. А Витяг з Державного земельного кадастру взагалі інформує про те, що вказана земельна ділянка є державною власністю, в той час, коли відповідно до інформації, яка розміщена на сайті з публічним доступом https://map.land.gov.ua/kadastrova-karta, форма власності вказаної земельної ділянки - приватна.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями п.п.17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх доньки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками може бути змінений за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Під зміною матеріального положення розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, позивач пред`являючи вимогу про зменшення розміру аліментів, в обґрунтування позовних вимог вказав, що в його житті змінилися обставини, що впливають на визначений рішенням суду розмір аліментів, які полягають у зміні його сімейного та матеріального стану.

Проаналізувавши наведені норми СК України, та, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до переконання про відсутність обставин, що вказували б на погіршення матеріального стану позивача, як того вимагає ст. 192 СК України, принаймні позивач не надав доказів, що доводили б зазначене в позовній заяві.

Судом досліджувалася довідка про доходи від 24.07.2019 № 31, видана ПАТ «Черкасиобленерго», відповідно до якої середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 7616,42 грн.

Відповідно до частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно зі статтею 128 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

З наданої позивачем довідки про доходи з`ясовано, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не перевищує 70 відсотків заробітної плати. До того ж з аналізу вищевказаної довідки про доходи та довідки про доходи за 2017 рік, наданої відповідачем у справі, суд не знайшов підтвердження погіршення матеріального стану позивача. Середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 з 2017 по 2019 рік зросла з 5025,45 грн. на 7616,42 грн.

Також позивач вказав, що на його утриманні перебувають батьки-пенсіонери, які отримують пенсію у розмірі, що не може забезпечити їх життєві потреби, а тому періодично звертаються до позивача за матеріальною допомогою, яка полягає, здебільшого у придбанні ліків та продуктів харчування.

Верховний Суд у справі № 760/11934/16-ц від 01.08.2019 висловив позицію, згідно якої перебування на утриманні платника аліментів непрацездатних батьків не є однозначною підставою для зменшення розміру аліментів.

Частиною ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Визначений судом розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку держави. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Європейський суд з прав людини у рішенні «М.С. проти України» повторює, що існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси (див. справу « Нойлінгур і Шурук», №41615/07, 6 липня 2010 року, і «Х проти Латвії», заява №27853/09, ЄСПЛ 2013 р.). Найкращі інтереси дитини, залежно від їхнього характеру і серйозності, можуть переважати інтереси батьків (див. справу «Сахін проти Німеччини», заява №30943, ЄСПЛ 2003 VІІІ).

З огляду на викладене, та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи обов`язок батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Оскільки позов не задовольняється, суд залишає, понесені позивачем витрати у справі, а саме: судовий збір - на його рахунку.

На підставі ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 128 КЗпП України, ст.ст. 180-183, 192 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 07.10.2019.

Суддя Шполянського

районного суду Н.П. Побережна