Дата документу 01.02.2019
Справа № 334/7146/18
Провадження № 2/334/1066/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.

при секретарі Сагайдак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_1 до суду з позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, в якому зазначив, що в період часу з 2012 по 2015 рік позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували у цивільному шлюбі, проживали разом та вели спільне господарство. 10 грудня 2014 року відповідачка народила дитину, ОСОБА_4, яку позивач вважав своєю, тому записав на своє прізвище. Як до реєстрації дитини, так і деякий час після цього, відповідачка не казала позивачу, що він не є батьком народженої дитини, тому він продовжував вважати себе її батьком, не маючи на той час в цьому ніяких сумнівів. Сторони продовжували проживати разом, виховувати дитину,але через деякий час, їх стосунки погіршились. У 2015 році стосунки ОСОБА_1 з ОСОБА_2 припинились, у звязку з чим вони почали жити окремо, однак, позивач продовжував допомагати утримувати дитину, вважаючи себе її батьком. У 2018 році ОСОБА_2 подала позов до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

16 липня 2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя винесено заочне рішення про стягнення з нього коштів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. У цей період, у звязку з виникненням сумнівів, позивачем було проведено генетичну експертизу на встановлення біологічного батьківства ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_4 та згідно експертного висновку № МG18-49807/С1F1 від 16 липня 2018 року вбачається, що вірогідність того, що він є батьком народженої дитини, а саме ОСОБА_4, виключена та дорівнює нулю.

За таких обставин, позивач не є біологічним батьком народженої дитини, тому просить суд виключити відомості про своє батьківство з актового запису № 1418, про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надав письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, на задоволення позовних вимог наполягає.

Відповідачка ОСОБА_2 надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає, підтвердила, що мала статевий звязок з іншим чоловіком, який і є біологічним батьком дитини, а не позивач ОСОБА_1, як вказано в актовому записи про народження її сина ОСОБА_4, тому вона не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що в період часу з 2012 по 2015 рік позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували у цивільному шлюбі, проживали разом та вели спільне господарство.

10 грудня 2014 року відповідачка народила дитину, ОСОБА_4, та 24 грудня 2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції було здійснено реєстрацію факту його народження, складено відповідний актовий запис за №104 та видано свідоцтво про народження серії І-ЖС № 274197, в якому в графі «Батько» батько дитини записаний ОСОБА_1. (а.с.7).

У 2015 році стосунки ОСОБА_1 з ОСОБА_2 припинились, у звязку з чим вони почали жити окремо.

16.07.2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було винесено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. коштів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4.(12-13).

У звязку із наявністю у позивача сумнівів щодо його батьківства, ОСОБА_1 звернувся до медичної установи для проведення генетичної експертизи на встановлення біологічного батьківства по відношенню до ОСОБА_4 та згідно експертного висновку № МG18-49807/С1F1 від 16 липня 2018 року вбачається, що вірогідність того, що він є батьком народженої дитини, а саме ОСОБА_4, виключена та дорівнює нулю (а.с.10-11).

Згідно письмової заяви відповідачки по справі, вона дійсно підтвердила той факт, що в період часу з 2012 року по 2015 рік, коли вона проживала разом із ОСОБА_1 в цивільному шлюбі, то вона мала статевий звязок з іншим чоловіком, який і є біологічним батьком її сина, однак він відмовився від визнання дитини, тому позивачка була вимушена піти на обман позивача та в актовому записі про народження дитини батьком був вказаний ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Згідно до ч. 2 ст.136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 5 ст.136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 12З цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст.136 СК України до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам розясняється, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено яку випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матірю дитини (статті 126, 127 СК).

Крім цього, в ч. 2 п. 11 Пленуму ВСУ зазначено, що предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

Згідно ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до п.2.12 Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №86/5 від 26.09.2002 року із змінами та доповненнями, за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні. На підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відомості зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

Отже обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, визнані відповідачем, а саме відповідачка ОСОБА_2В визнала, що в період часу з 2012 року по 2015 рік, коли вона проживала разом із ОСОБА_1 в цивільному шлюбі, то вона мала статевий звязок з іншим чоловіком, який і є біологічним батьком її сина, однак він відмовився від визнання дитини своєю, тому позивачка ввела позивача в оману та в актовому записі про народження дитини батьком був вказаний ОСОБА_1, але між ним та його малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відсутнє кровне споріднення. Позивач вимагає виключення відомостей про нього з актового запису про народження дитини, яке було внесено, відповідно до ст.122 СК України, батьківство оспорюється до досягнення повноліття дитиною, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12,13, 81, 141, 247, 263-265, 268, 280-282, 354, ст.ст.126, 127, 136 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про оспорювання батьківства - задовольнити.

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з актового запису №1418 про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Баруліна Т. Є.