ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/337/19Головуючий по першій інстанції Пироженко С.А.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції Вініченко Б.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Храпка В.Д., Новікова О.М.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Луньової Анни Геннадіївни на ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 23 травня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Черкаської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості», Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання дій державного реєстратора під час проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно такими, що порушують права позивачів, -

в с т а н о в и в :

У травні місяці 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості», АТ «Укрсоцбанк» про визнання дій державного реєстратора під час проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно такими, що порушують права позивачів.

Позовні вимоги мотивували тим, що державним реєстратором Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Айрапетян А.В. була проведена державна реєстрація права власності на нерухоме майно квартиру за адресою АДРЕСА_1 на нового власника ПАТ «Укрсоцбанк», і підставою внесення запису було рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер №41738862 від 22.06.2018 р., винесене державним реєстратором Айрапетян А.В. Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості».

Вважають, що відповідачі грубо порушили діюче законодавство, результатом чого відбулося фактичне незаконне відчуження нерухомого майна, що призвело до позбавлення єдиного житла позивачів та двох малолітніх дітей.

Зазначили, що продаж квартири за адресою АДРЕСА_1 , як єдиного їхнього житла, може унеможливити ефективний захист, та унеможливити поновлення порушених прав позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду.

Також позивачами було подано заяву про забезпечення позову, в якій вони просили суд накласти арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 та заборонити АТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії пов`язані з відчуженням зазначеної квартири, мотивуючи тим, що у зв`язку з вказаним рішенням державного реєстратора відбулося фактичне незаконне відчуження нерухомого майна, що призвело до позбавлення єдиного житла позивачів та двох малолітніх дітей. Наголосили на тому, що продаж спірної квартири, як єдиного їхнього житла, може унеможливити ефективний захист, та унеможливити поновлення порушених прав позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду.

Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 23.05.2019 року заяву задоволено, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності зареєстрована за ПАТ «Укрсоцбанк» та заборонити ПАТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням квартири АДРЕСА_2 .

Суд мотивував своє рішення тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції представник АТ «Укрсоцбанк» Луньова А.Г. подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову, та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову у повному обсязі .

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що 01.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 27 000 доларів США зі сплатою 12,85% річних. В забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк» та позивачами 01.03.2019 року був укладений Іпотечний договір. У зв`язку з неналежним виконанням Позичальником обов`язків за Кредитним договором, повним ігноруванням всіма трьома позивачами вимог про усунення порушень, АТ «Укрсоцбанк» скористалося своїм правом в порядку ст.37 ЗУ «Про іпотеку» та задовольнило свої вимоги кредитора/іпотекодержателя в рахунок погашення заборгованості по Кредитному договору в позасудовому порядку через звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності.

Вважає, що накладення арешту на квартиру, що є предметом іпотеки, порушує право АТ «Укрсоцбанк», як іпотекодержателя, наданого йому як Законом України «Про іпотеку», так і умовами Іпотечного договору.

Зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову не з`ясував обставин, які мають значення по справі, застосував заходи забезпечення позову які не можна визнати співмірними заявленим позовним вимогам, не зазначив жодних мотивів про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, не врахував інтересів АТ «Укрсоцбанк» як стягувача.

Представник АТ «Укрсоцбанк» Луньова А.Г. також зазначає, що суд не вирішив питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_3 подала до Черкаського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу та просила у задоволенні апеляційних вимог АТ «Укрсоцбанк» відмовити повністю. Зазначила, що вона не погоджується з доводами апелянта щодо відсутності доказів та обґрунтувань для вжиття заходів забезпечення позову. Вказала, що в провадженні Соснівського районного суду м.Черкаси, знаходиться справа за позовом АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 та її малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , стосовно усунення перешкод у здійсненні права власності, на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , шляхом визнання втрати останніми права користування цією квартирою та зняття їх з реєстраційного обліку.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

З виділених матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до відповідачів Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» та АТ «Укрсоцбанк», в якому просять:

- визнати дії державного реєстратора Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Айрапетян А.В. стосовно проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно квартиру за адресою АДРЕСА_1 на ПАТ «Укрсоцбанк» як на власника, такими, що порушують права ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ;

- визнати дії ПАТ «Укрсоцбанк» щодо звернення до державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості» Айрапетян А.В., стосовно проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно квартиру за адресою АДРЕСА_1 на ПАТ «Укрсоцбанк» застосовуючи стан переходу права власності до банку на підставі договору кредиту №895/06-034-85 від 01.03.2007 р. та іпотечного договору ІД №895/06-034-85 від 01.03.2007 р. та повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: 190/18, виданий 19.04.2018 р. незаконними;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер №41738862 від 22.06.2018 р., винесене державним реєстратором Айрапетян А.В. Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості»;

- виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №26745479 від 21.06.2018 р. про державну реєстрацію права власності ПАТ «Укрсоцбанк» на об`єкт нерухомого майна квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовують тим, що 15.04.2019 року за адресою АДРЕСА_1 було припинено постачання електроенергії, хоча заборгованість за спожиту електроенергію була відсутня. Враховуючи, що в квартирі проживають малолітні діти їх мати ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Черкасиенергозбут» де їй повідомили, що на адресу постачальника офіційно звернувся АТ «Укрсоцбанк» із заявою про припинення постачання електроенергії на адресу АДРЕСА_1 на правах власника цієї нерухомості, не зважаючи, що в квартирі проживають малолітні діти 2014 та 2017 року народження.

Зазначають, що 01.03.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк», було укладено кредитний договір №895/06-034-85 відповідно до якого взято кредит в сумі 27 000 доларів США, з кінцевим строком повернення основної заборгованості до 28.02.2022 року, і 01.03.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки відповідно до якого вони передали ПАТ «Укрсоцбанк» в якості забезпечення виконання позичальника в іпотеку належне їм на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності кожному позивачу у вигляді частки 1/3 відповідно до відомості з державного реєстру іпотек, номер обтяження 4572537 зареєстрованого 01.03.2007 року приватним нотаріусом.

Зазначають, що ПАТ «Укрсоцбанк» не повідомив Черкаську філію КП «Реєстрація нерухомості», що 06.12.2007 року між позивачем ОСОБА_2 було ще укладено і кредитний договір №895/06-034-819, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 8 500 доларів США, з кінцевим строком повернення основної заборгованості до 05.10.2022 року, і 06.12.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачами було укладено договір іпотеки, відповідно до якого вони передали ПАТ «Укрсоцбанк» в якості забезпечення виконання позичальника в іпотеку належне їм на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності кожному позивачу у вигляді частки 1/3 відповідно до відомості з державного реєстру іпотек, номер обтяження 6176321 зареєстрованого 06.12.2007 року приватним нотаріусом Велікановой Н.А.

В квітні 2019 року позивач ОСОБА_3 отримала Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна №163703922, відповідно до якої власником кв. АДРЕСА_2 є не позивачі, а ПАТ «Укрсоцбанк». Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер №41738862 від 22.06.2018 р. внесено державним реєстратором Айрапетян А.В. Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості». Підставою виникнення права власності зазначено договір кредиту №895/06-034-85 від 01.03.2007 р. та іпотечний договор ІД №895/06-034-85 від 01.03.2007 р. та повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: 190/18, виданий 19.04.2018 р.

Позивачі вважають, що перехід права власності на належну їм квартиру відбувся незаконно (за відсутності правових підстав), що призвело до порушення їх прав, які підлягають захисту у судовому порядку.

З викладеного вбачається, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 оспорюють набуття ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Отже, звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивачі посилаються на те, що спірна квартира на даний час перебуває у власності ПАТ «Укрсоцбанк», а тому банк має достатній обсяг правомочностей та можливість розпорядитись цим нерухомим майном. У разі відчуження ПАТ «Укрсоцбанк» спірної квартири, унеможливить їх захист та поновлення порушених прав позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходівзаходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що нене є учасниками судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Враховуючи те, що предметом даного позову є оспорювання набуття ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , тобто спір між сторонами у цій справі виник з приводу квартири, яка може бути відчужена до вирішення справи по суті, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду, то судом зроблено обґрунтований висновок про необхідність накладення арешту на спірну квартиру.

За таких обставин, враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, обраний вид забезпечення позову - накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу ПАТ «Укрсоцбанк», є співмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав уважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що, в силу положень ст. ст. 149-153 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви про накладення арешту на майно.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не додано доказів того, що спірна квартира може бути відчужена на користь третіх осіб, а також не наведено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, у разі відчуження ПАТ «Укрсоцбанк» спірного нерухомого майна, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки обраний позивачем спосіб забезпечення позову відповідає заявленим позовним вимогам у цій справі, є співмірним з вимогами, та вказує на те, що його неприйняття унеможливить або утруднить виконання можливого рішення суду в даній справі.

Сам по собі факт звернення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до суду з позовом до відповідача АТ «Укрсоцбанк» про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора про внесення до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , свідчить про наявність спору між сторонами, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суддів вважає обґрунтованими посилання позивачів, що відповідач АТ «Укрсоцбанк», який на даний час є власником квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , може здійснити її відчуження, що в подальшому, унеможливить їх захист та поновлення порушених прав, за захистом яких вони звернулися до суду.

При цьому, колегія суддів вважає, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Колегія суддів приходить до висновку, що охоронювані законом права та інтереси АТ «Укрсоцбанк», як власника спірного майна, зазначеним судовим рішенням, в даному випадку, не порушені. А відтак, доводи апеляційної скарги АТ «Укрсоцбанк», про те що оскаржуваною ухвалою про забезпечення позову порушені його права, як іпотекодержателя, наданого йому як Законом України «Про іпотеку», так і умовами Іпотечного договору, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Відтак, при вжитті заходів забезпечення позову в даній справі судом правильно враховано позовні вимоги, співмірність вжитих заходів з цими вимогами та вид забезпечення позову у повній відповідності до положень п.п. 3,4 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявником обґрунтована, оскільки повідомлені ним обставини дають підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову і якщо такий буде задоволено, то виконання рішення суду може бути утрудненим або неможливим.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що в оскаржуваній ухвалі відсутні мотивовані підстави про необхідність застосування вказаного обмеження та накладення арешту на спірне майно, відсутня оцінка доказів, поданих позивачем по справі, не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не вирішив питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки обраний спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу, а також відсутні обставини, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, а тому немає підстав для зустрічного забезпечення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», подану представником ОСОБА_6 Геннадіївною - залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 23 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2019 року.

Судді: