Провадження № 2/331/1199/19
Справа 331/2469/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.10.2019 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Антоненко М.В.
за участю секретарі Андрієнко С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» про стягнення середньої заробітної плати (заробітку), нарахованої індексації за час затримки розрахунку при звільненні, -
05.06.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому вказує на те, що у період з вересня 2013 року по січень 2015 року, підприємство нараховувало, але не виплачувало позивачу ОСОБА_1 заробітну плату в повному обсязі, чим порушило її законні права, в наслідок чого у підприємства перед ОСОБА_1 виникла заборгованість, у зв`язку з чим вона вимушена була звертатися до суду з заявами про видачу судових наказів про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Заборгованість по заробітній платі стягнута на її користь судовими наказами Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справам: № 2-н/331/705/13, 2-н/331/1176/15, 2-н/331/1617/14, 2-н/331/930/13, 2-н/331/147/14, 2-н/331/783/14.
В свою чергу, після отримання судових наказів, які набрали законної сили, вона зверталась до виконавчої служби та отримувала постанови про відкриття виконавчих проваджень. Але, станом на теперішній час відповідач не розрахувався з нею по заборгованості із заробітної плати у встановлений законодавством термін, тому судові накази залишаються не виконані.
Згідно ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України, в якій зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України зазначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При звільнені позивачу ОСОБА_1 не була виплачена сума, що належала їй від підприємства.
Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок). Згідно ч. 3 п.2 Порядку «...середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата...».
Розрахунок середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні
Початкові данні: останні 2 календарні місяці її роботи на підприємстві ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект»: грудень 2014 року і січень 2015 року (період з 01 грудня 2014 року по 20 січня 2015 року), за які підприємство мало перед позивачем заборгованість з заробітної плати (підприємство ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» нарахувало, але не виплатило ОСОБА_1 заробітну плату): за грудень 2014 року у сумі 693,99 грн.; за січень 2015 року - 2065,54 грн., що підтверджується Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-н/331/1176/15 (ЄУН № 331/7931/15-ц) від 26.10.2015р., що набрав законної сили 17.11.2015р. За її заявою Олександрівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області відкрив виконавче провадження по вищезазначеній справі. Судовий наказ по справі № 2-н/331/1176/15, як і Судові накази по всім вище переліченим справам відповідачем не виконано до тепер.
Фактично відпрацьованих робочих днів за період грудень 2014 року - січень 2015 року - 33 р. дн.;
Середньоденна заробітна плата складає: (693,99грн. + 2065,54грн.): 33 р. дн. = 83,62 грн.
Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці (грудень 2014 року - січень 2015 року): ( 23 р.день + 10р.дн. ) : 2 = 16,5 р.дн.
Середньомісячна заробітна плата за період грудень 2014 року - січень 2015 року складає: 16,5 р.дн. х 83,62 грн. = 1379,73грн.
У відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з ч. 5 ст. 95 КЗпП України, також передбачено виплату з урахуванням індексації.
Компенсації підлягають виплати у відповідності до переліку зазначеному у Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159 та змінами від 31.03.2003 р. № 430, 25.01.2012 р. № 35.
А саме: грошові доходи у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців. Компенсація проводиться з урахуванням індексації, що передбачено Інструкцією зі статистики заробітної плати Наказом державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. №5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за N 114/8713.Фактична затримка ДП «ДПІ „Запоріжцивільпроект" виплати заробітної плати на її користь складає 15 місяців.
Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.
Згідно зі зробленими підрахунками, компенсація за затримку виплати заробітної плати з урахуванням інфляційних втрат за період з лютого 2015 р. по квітень 2019р. складає 19 542,25 грн.
Враховуючи вищенаведені обставини, вважає дії відповідача грубим порушенням норм трудового законодавства та законодавства про оплату праці
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 15.08.2019 року на 08 год. 50 хв.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду на 02.10.2019 року на 08 год. 45 хв.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з*явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
ДП „Державний проектний інститут „Запоріжцивільпроект" належним чином було повідомлено про час та місце судового засідання, представник відповідача до суду не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст.47 Кодексу Законів про працю, обов`язок власника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником і видати йому трудову книжку.
Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до статті 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Згідно зі статтею 117 КЗпП, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Таким чином, за положеннями статті 117 КЗпП України обов`язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини у невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.
У відповідності до п.2 Порядку обчислення середнього заробітку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
У відповідності до п. 3 «Порядку» при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки.
У відповідності до п. 8 «Порядку», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. ( Абзац перший пункту 8 із змінами, внесеними згідно з Постановою KMN 1398 ( 1398-99-п) від 30.07.99).
Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи
міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був
дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з
дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 дано офіційне тлумачення положень ст. 23 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями ст. ст. 117, 237-1 Кодексу. Цим тлумаченням Конституційний Суд України дійшов висновку, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

У відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з ч. 5 ст. 95 КЗпП України, також передбачено виплату з урахуванням індексації.

Компенсації підлягають виплати у відповідності до переліку зазначеному у Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159 та змінами від 31.03.2003 р. № 430, 25.01.2012 р. № 35.

А саме: грошові доходи у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців. Компенсація проводиться з урахуванням індексації, що передбачено Інструкцією зі статистики заробітної плати Наказом державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. №5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за N 114/8713.

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні, а саме копією трудової книжки ОСОБА_1 , копією довідки про заборгованість з заробітної плати від 20.01.2015 року, копією довідки про заборгованість з заробітної плати від 07.10.2015 року, копією судового наказу від 26.10.2015 року.

Оцінюючи надані позивачем належні та допустимі докази, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог позивача, а саме про стягнення з Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з лютого 2015 року по квітень 2019 року в розмірі 90 962,51 грн. та суму компенсації за затримку виплати заробітної плати з урахуванням індексації за період з лютого 2015 по квітень 2019 року у сумі 19 542,25 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2019 року становить 1921,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 1099,36 грн.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України ЦПК України, ст. 43 Конституції, ст. ст. 94, 115, 116, 117 КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці», суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» про стягнення середньої заробітної плати (заробітку), нарахованої індексації за час затримки розрахунку при звільненні, задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства „Державний проектний інститут „Запоріжцивільпроект" () на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з лютого 2015 року по квітень 2019 року у розмірі 90 962,51 грн. та компенсацію за затримку виплати заробітної плати з урахуванням інфляційних витрат за період з лютого 2015 року по квітень 2019 року у розмірі 19 542,25 грн., а всього стягнути 110 504 (сто десять тисяч п`ятсот чотири) гривні 76 копійок.

Стягнути з Державного підприємства „Державний проектний інститут „Запоріжцивільпроект" (, м. Запоріжжя, пл. Пушкіна, 4) на користь держави (одержувач: УК в Олекс. р-ні м. 3ап./Олекс./22030101 ЄДРПОУ р-ну: 38025440, Банк: Казначейство України (ЕАП) № UА6008003 по ККДБ 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) судовий збір у розмірі 1099 гривень 36 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до ті. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу. ХШ «Перехідні Положення» ЦГІК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: М.В. Антоненко