04.10.2019 Єдиний унікальний № 371/1052/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня 2019 року м. Миронівка

ЄУН 371/1052/19

Провадження № 2/371/560/19

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

з секретарем судових засідань Семерей Л.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на ті обставини, що відповідач є батьком її сина ОСОБА_3 . В даний час син є студентом першого курсу Національного університету біоресурсів і природокористування України, факультет конструювання та дизайну, навчається на денній формі навчання. Син під час навчання проживає у гуртожитку навчального закладу, під час канікул проживає з нею. Працевлаштуватись дитина не може, потребує матеріальної підтримки. Вонанесе витрати на проїзд сина до місця навчання та додому, проживання у гуртожитку, купівлю одягу та взуття, харчування, інші необхідні витрати. Дитина потребує матеріальної допомоги батька, оскільки вона не спроможна забезпечити сину належне матеріальне утримання.

Інших дітей відповідач не має, має задовільний стан здоров`я, працює водієм у ТОВ «Мустанг-Транс», стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться, тому він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Оскільки добровільно надавати допомогу відповідач відмовляється, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період її навчання.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 20 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до правил ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Частина 2 даної статті вказує, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін.

Згідно зі ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

23 серпня 2019 року відповідачу копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання.

03 вересня 2019 року до суду повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, за змістом якого відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками отримав 02 вересня 2019 року.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до положень ст. 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

Відповідач відзиву на позов не подав.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини справи

Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідач є батьком ОСОБА_3 . Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22 січня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Миронівського РУЮ Київської області (а.с. 11).

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 04 листопада 2009 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 40 % всіх видів доходів щомісячно до повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 сину ОСОБА_6 виповнилося 18 років, у зв'язку з чим його право на отримання аліментів за вищевказаним рішенням суду припинилось.

Вказані обставини підтверджуються даними виконавчого листа за № 2-586, виданого Миронівським районним судом Київської області 04 листопада 2009 року (а.с.18).

ОСОБА_3 є студентом першого курсу Національного університету біоресурсів і природокористування України, факультет конструювання та дизайну. Термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2020 року. Студент проживає з позивачем, під час навчання тимчасово проживає в гуртожитку університету, доходу не має.

Вказані обставини підтверджуються даними довідки Миронівської міської ради № 02-50/3090 від 07 серпня 2019 року, довідки № 345, виданої деканом факультету конструювання та дизайну Національного університету біоресурсів і природокористування України 06 червня 2019 року, довідки № 243, виданої завідувачем гуртожитку університету 06 червня 2019 року, та даними студентського квитка серії НОМЕР_2 , виданого 1 вересня 2018 року (а.с., а.с. 10, 14-16).

Допомогу на навчання дитини надає мати, яка має постійний заробіток та можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Допомога матері є недостатньою для утримання сина в період його навчання. Позивачу бракує коштів, необхідних для підтримки нормальної життєдіяльності дитини. Вона несе витрати на навчання, проживання в гуртожитку, проїзд до місця навчання та додому. Крім вказаних витрат студенту необхідні кошти на придбання одягу, приладь, продуктів харчування.

Мотиви суду та застосовані норми права

Згідно правил ст.198Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно частини 2 зазначеної статті право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Матеріальне становище повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання (комп`ютера, спеціальних інструментів тощо), навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Наявні юридичні факти, що зобов`язують відповідача до сплати матеріальної допомоги на навчання: досягнення дочка віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі.

Згідно приписів частини 1 статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідачем факт неспроможності сплати аліментів не доводився. Ним не подано заперечень на позов, не повідомлено суд про наявність обставин, передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України, які мають братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину, зокрема щодо його незадовільного стану здоров`я, наявності інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує будь-яку відсутність у його дитини можливості свого матеріального забезпечення та одержання належного матеріального утримання.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на період навчання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

Вимога про визначення аліментів в розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не підлягає задоволенню.

Згідно правил ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу коментованої норми можна зробити висновок, що її положення не застосовується при визначенні судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина законом не встановлюється.

Висновки за результатами розгляду

Згідно правил ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як зазначено в ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними.

За правилом ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 430 ЦПКУкраїни, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення в частині стягнення аліментів з позивача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 44, 76 - 81, 89, 95, 128, 131, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 279, 354, 355,430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частинивсіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку за умови навчання в Національному університеті біоресурсів і природокористування України.

Аліменти стягувати, починаючи з 08 серпня 2019 року.

Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 в межах суми платежу за один місяць за період з 08 серпня 2019 року по 08 вересня 2019 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 гривень 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України в новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області 04 листопада 1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: квартира під номером АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий 26 лютого 1997 року Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , адреса зареєстрованого місця проживання : квартира під номером АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 4 жовтня 2019 року.

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук