27.02.2019 Справа № 756/585/19
Ун.№756/585/19
Пр.№2-в/756/4/19
У Х В А Л А

27 лютого 2019 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.
секретаря Ковган О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження у справі №123/860/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Просить відновити провадження в даній справі в частині рішення Київського районного суду м.Сімферополь АР Крим від 07.02.2014 року, яким позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено та розірвано шлюб між сторонами, зареєстрований 28.09.1990 року РАЦС м.Владикавказ Північно-Осетинської АРСР (актовий запис №1625).

Ухвалою судді судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Приходька К.П. від 08.01.2019 року визначено Оболонський районний суд м.Києва для забезпечення розгляду даної справи.

28.01.2019 року ухвалою судді Оболонського районного суду м.Києва відкрито провадження в даній справі та призначено її розгляд на 9-00 годину 27.02.2019 року.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 489 Цивільного процесуального кодексу України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно із ст. 494 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження. У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз'яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Статтею 488 ЦПК України встановлено, що відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 1ст. 493 ЦПК встановлено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь - які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь - які інші відомості, документи тощо , отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Судом встановлено, що 28.09.1990 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (прізвище після одруження - ОСОБА_3) РАЦС м.Владикавказ Північно-Осетинської АРСР (актовий запис №1625) зареєстровано шлюб.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

23.01.2014 року ОСОБА_4 звернулась до Київського районного суду м.Сімферополь АР Крим з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Сімферополь АР Крим Гуріної О.В. від 27.01.2014 року відкрито провадження в даній справі та призначено її розгляд на 07.02.2014 року. Копію вказаного судового рішення оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень (реєстраційний номер рішення у Реєстрі - 37138806)

Згідно копії рішення Київського районного суду м.Сімферополь АР Крим від 07.02.2014 року, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено та розірвано шлюб між сторонами, зареєстрований 28.09.1990 року РАЦС м.Владикавказ Північно-Осетинської АРСР (актовий запис №1625). Дане рішення відсутнє у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Копію вказаного рішення надано до заяви про відновлення втраченого провадження. Дана копія завірена підписом судді та печаткою суду і міститься зазначення про те, що воно набрало законної сили 18.02.2014 року.

27 квітня 2014 року набрав чинності Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", який визначає статус Автономної республіки Крим та міста Севастополя, як території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації; встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

У зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення дати початку тимчасової окупації» від 15.09.2015р. внесено зміни у Законі України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" статтю 1 доповнено пунктом 2 яким визначено, що датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 р.

Заявник ОСОБА_3 зазначає про те, що отримавши рішення суду про розірвання шлюбу в даний час воно викликає сумніви у його справжності, оскільки його копія не оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень, у зв'язку з чим виникло питання у нотаріуса при оформленні правочину щодо відчуження майна заявника про його сімейний стан. Заявник звернувся до ДСА України з проханням оприлюднити дане рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, однак отримав відмову.

За таких обставин суд, вважає можливим частково відновити втрачене судове провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, а саме в частині відновлення судового рішення Київського районного суду м.Сімферополя АР Крим від 07.02.2014 року у справі №123/860/14-ц, пр.№2/123/884/2014 про задоволення вищевказаних позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами. До такого висновку суд приходить з урахуванням всіх зібраних у справі доказів, а саме копії свідоцтва про одруження сторін, копій свідоцтва про народження дітей, даних Єдиного державного реєстру судових рішень, які в своїй сукупності, на думку суду, є належними та достатніми для відновлення провадження в даній справі в частині рішення суду.

Керуючись ст.ст. 493, 494 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відновити частково втрачене судове провадження Київського районного суду м.Сімферополь АР Крим, а саме цивільну справу за ун.№ 123/8608/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу в частині рішення суду від 07.02.2014 року.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Київського районного суду м.Сімферополь АР Крим від 07.02.2014 року по справі за ун.№123/860/14-ц в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу у наступній редакції:

«Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №123/860/14-ц

Номер провадження 2/123/884/2014

07.02.2014 року

Київський районний суд м. Сімферополя АР Крим у складі:

головуючого, судді Гуріної О.В.

при секретарі Селезньовій О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 28.09.1990 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя не склалося через постійні сварки та неприязні стосунки. Відповідач вихованням дітей не займається, з січня 2013 року подружжя спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, почуття любові та поваги втрачені. Посилаючись на ге., що примирення неможливо, просить шлюб розірвати.

У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, пояснила, що сторони проживають окремо з січня 2013 року. Просила строк для примирення не надавати.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, підтвердив, що з січня 2013 року сторони не проживають разом як подружжя та пояснив, що вважає неможливим збереження сім'ї.

Суд, з'ясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 28.09.1990 року РАЦС м. Владикавказ Північно-Осетинської АРСР зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (актовий запис № 1625). Відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11-12). З січня 2013 року подружжя проживають окремо. Майнового спору та спору щодо визначення місця проживання дітей у сторін немає.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України при вирішенні спору про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, і у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.10 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірванім шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, вживати заходів до примирення подружжя у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу.

Шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, заснований на взаємних почуттях любові та поваги, який ґрунтується на їх вільній згоді набути права та обов'язки подружжя.

Сторони висловили своє волевиявлення, яке полягає в тому, що вони не бажають проживати однією сім'єю і вважають, що збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їхніх дітей.

Суд не вважає за доцільне призначати строк для примирення, оскільки цей крок робиться судом лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правової основою шлюбу. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд вважає збереження шлюбу неможливим.

Позивачка заявила клопотання про залишення їй прізвища «ОСОБА_4» при реєстрації розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 111, 112 СК України, 10, 11,60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 28.09.1990 року РАЦС м. Владикавказ Північно-Осетинської АРСР (актовий запис № 1625) - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу залишити прізвище позивачці - «ОСОБА_4».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду АР Крим через Київський районний суд м. Сімферополя АРК шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя /підпис/ Гуріна О. В.»

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Суддя А.М.Майбоженко