Справа № 263/2677/19
Провадження № 2-о/263/176/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Папаценка П.І., за участю секретаря судового засідання Коваленко В.В., представника заявника адвоката ОСОБА_1, заінтересованої особи ОСОБА_2, представника заінтересованої особи адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа: ОСОБА_2, про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2019 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою у власних інтересах про видачу обмежувального припису, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме заборонити йому наближатися ближче 100 м до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто та через третіх осіб; заборонити особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 27.07.1996 року та мають спільних дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Старший син на теперішній час мешкає з батьком, за адресою: АДРЕСА_1, молодший син мешкає із заявницею за адресою: АДРЕСА_2. Під час спільного проживання ОСОБА_2 вчиняв сварки, під час яких ображав її нецензурною лайкою, принижував, залякував, застосовував до заявниці фізичне насилля. 13 квітня 2018 року вона припинила шлюбні відносини та з молодшим сином стала проживати окремо. 15 січня 2019 року Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області шлюб між заявницею та ОСОБА_2 було розірвано. Після цього ОСОБА_2 через третіх осіб погрожує вчинити фізичну розправу. 12.09.2018 року біля кафе «Сад», яке розташоване за адресою: Приморський бульвар, 10, м.Маріуполь, ОСОБА_2 без будь-яких пояснень застосував до заявниці насилля, під час якого наніс їй декілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження, що спричиняють за собою короткочасний розлад здоровя. За даним фактом вона звернулась з заявою до чергової частини Приморського відділення поліції. Її заява була внесена до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000901 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. 30.10.2018 року дії ОСОБА_2 були перекваліфіковані з ч.1 ст.125 КК України на ч.2 вказаної статті. На даний час вказане кримінальне провадження спрямоване до суду для судового розгляду. 24.01.2019 року приблизно о 17 годині заявниця ставила свій автомобіль марки ОСОБА_6, державний номер НОМЕР_1, в гараж (бокс №1019), що розташований в автогаражному коперативі Авіатор, за адресою: вул.Гранітна, 3 в м. Маріуполь. В цей час до гаражу зайшов ОСОБА_2 та застосував до неї фізичне насилля, під час якого їй мені декілька ударів металевим прутом по різних частинах тіла, чим спричинив тілесні ушкодження та пошкодив її автомобіль, завдавши вказаним металевим прутом декілька ударів по кузову, дзеркалу та задньому склу. Під час цих дій ОСОБА_2 примушував заявницю встати перед ним на коліна, плював їй в лице, ображав нецензурною лайкою. За даним фактом вона звернулась із заявою до чергової частини Центрального відділу поліції. Її заява була внесена до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. На даний час по вказаному кримінальному провадженню проводиться досудове слідство. Вказані дії з боку ОСОБА_2 залякують її, вона не можу навіть вийти на вулицю на прогулянку, боїться за своє життя та здоровя, у звязку з чим просить видати обмежувальний припис яким заборонити ОСОБА_2 перебувати в місцях перебування ОСОБА_4, спілкуватися з нею та намагатися її розшукувати.

У судове засідання ОСОБА_4 надала заяву про розгляд заяви про видачу обмежувального припису за її відсутності, за участю її представника адвоката ОСОБА_7, свою заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини і підстави, які були викладені у заяві.

Представник заявника адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог викладених в заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні заперечували про задоволення вимог заявника, оскільки до тілесних ушкоджень, які були спричинені ОСОБА_4 біля гаражу він жодного відношення до них немає, але зазначив, що він вчинив відносно неї кримінальне правопорушення, яке знаходиться на розгляді в Приморському районному суді м.Маріуполя. Крім того, встановлення певної відстані наближення до заявника, призведе до неможливості користування гаражем, бо самі гаражи сторін знаходяться неподалік один від одного та вони здійснюють покупки товарів в одних і тих самих крамницях, проживають неподілік.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вичиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Згідно з п.2 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, колишнє подружжя.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 27.07.1996 року, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15.01.2019 року. (а.с.8).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.01.2019 року відомості за заявою ОСОБА_4 внесено за №0000202 за ч.1 ст.125 КК України. (а.с.9).

Відповідно до заяви про залучення до провадження як потерпілого, ОСОБА_4 07.02.2019 року звернулася до слідчого Центрального ВП Шестової Т.А. із заявою про визнання її як потерпілої по кримінальному провадженню № 0000202 за фактом спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_2 (а.с.10).

Відповідно до протоколу про допит потерпілого ОСОБА_4 допитана у якості потерпілої у кримінальному провадженні №0000202 від 25.01.2019 року. (а.с.11)

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.09.2018 року за заявою ОСОБА_4 внесено відомості за № 0000901 про те, що 12.09.2018 року приблизно о 17:00 годині біля кафе, розташованого по Приморському бульвару, 10, остання отримала тілесні ушкодження, кваліфікація - ч.1 ст.125 КК України. (а.с.17).

Згідно з постановою про перекваліфікацію складу правопорушення за кримінальним провадженням від 30.10.2018 року, кримінальне правопорушення за кримінальним провадженням № 0000901 за ч.1 ст.125 КК України перекваліфіковано на ч.2 ст.125 КК України. (а.с.21).

Відповідно до повідомлення про завершення досудового розслідування від 01.10.2018 року повідомлено, що досудове розслідування за №0000901 від 15.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України завершено, зібраних під час розслідування доказів достатньо для складання обвинувального акту. (а.с.16).

Враховуючи встановлені судом обставини, з метою захисту інтересів заявника, встановлено наявні ризики продовження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо зазначеної особи, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_2, у звязку з чим заява ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

Що стосується вимог заяви ОСОБА_4 щодо наближення ОСОБА_2 ближче 100 м. до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_4, то в цій частині вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки заявником не надано доказів саме необхідності встановлення такої відстані, тому суд з урахуванням наведених обставин, вважає за необхідне встановити відстань у 50 м.

Крім того, стосовно вимог заявника щодо заборони вести листування, телефонні переговори або контактувати з ОСОБА_4 через інші засоби звязку особисто та через третіх осіб, розшукувати останню, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, то в цій частині вимоги також задоволенню не підлягають, бо відповідних доказів на задоволення цих вимог заявником суду не надано. Також на утриманні у ОСОБА_4 знаходиться дитина ОСОБА_5, який проживає разом з нею, а тому задоволення даних вимог, може призвести до неможливості батька ОСОБА_2 цікавитись станом здоровя дитини, її інтересами.

Згідно з ч.3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч.4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_4, заінтересована особа: ОСОБА_2, про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, строком на два місяця.

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2, заборонити ОСОБА_2 наближатися ближче 50 м до місця проживання (перебування), роботи, користування гаражем №1019 в гаражному кооперативі «Авіатор» в м.Маріуполі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов'язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя ОСОБА_8