У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Яровенко Н.О.

при секретарі Грінкевич А.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києва питання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року провадження у справі відкрито.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

За змістом положень ч. 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

07 лютого 2019 року та 27 лютого 2019 року позивач та його представник в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином.

Судом встановлено, що позивач та представник позивача повторно не з'явились в судове засідання, доказів, які мали підтвердити поважність причини неявки в судові засідання суду надано не було, ні позивач, ані його представник не скористались процесуальним правом подати заяву про розгляд справи у їх відсутність, в той же час проведення судового розгляду справи без участі позивача суперечить положенням цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та положень ст. 223 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання. Тобто вказує на врахування судом поважності причин неявки позивача до суду та повідомлення про причини нявки. Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив причин неявки, так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgementof ECHR of 16 December 1992 DeGeouffredelaPradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, оскільки викладене свідчить про втрату позивачем та його представником у вирішенні даного спору, в той час з урахуванням предмету спору та суб'єктивного складу сторін, проведення судового розгляду справи у відсутності позивача та його представника суперечить нормам цивільного процесуального законодавства.

Заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника у матеріалах справи відсутня, що позбавляє суд прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів, а саме справа знаходиться у провадженні суду з 23 липня 2018 року.

Крім того, як зазначено в частині 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2018 року за заявою позивача накладено арешт на: нежилі приміщення з № 1 по № 12 (групи приміщень № 119) (в літ. А) загальною площею 223 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2. Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_3 від 18.01.2011 року, видане на підставі Наказу № 15-В Головного управління Комунальної власності м. Києва від 18.01.2011 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно номер запису: 8801-П в книзі: 166п-172. Реєстраційний номер майна 33177720, вартістю 1 645 149, 00 грн.; нежилі приміщення прибудованого офісного блоку №№ 1, 2, 3 з № 1 по № 11 (групи приміщень 4), №№ І, ІІ, ІІІ, підвалу, з № 1 по № 24 (групи приміщень № 5), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 6), №№ І, ІІ першого поверху, з № 1 по № 28 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 28 (групи приміщень № 8), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 9) (в літ. Б) загальною площею 2431, 20 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2. Право власності на які посвідчено Свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_2 від 08.12.2010 року, виданого на підставі Наказу № 1101-В Головного управління Комунальної власності м. Києва від 08.12.2010 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно номер запису: 9512-П в книзі: 190п-154. Реєстраційний номер майна НОМЕР_4 вартістю 40 903 182, 00 грн.; чотирьохкімнатну квартиру загальною площею 183, 20 кв.м., що розташована аза адресою: АДРЕСА_1. Право власності на яку посвідчено Свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_5 від 12.10.2005 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчим органом Київської міської Ради (КМДА) зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу міста Києва Сибігою С.Е. Індексовий номер: 31562070 від 26.09.2016 року. Номер запису про право власності: 16574403. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1 вартістю 1 500 000, 00 грн.; грошові кошти в розмірі 200 000, 00 доларів США, що знаходяться на депозитному рахунку відповідача, відкритому в ПАТ «Експрес-Банк» на підставі Договору Банківського строкового вкладу фізичної особи № 368В-2005 від 04.11.2015 року, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову вжиті відповідно до ухвали від 24 липня 2018 року.

Як передбачено п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи викладене та керуючись ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», ст. ст. 131, 223, 257, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без розгляду.

Скасувати арешт накладений на наступне майно:

нежилі приміщення з № 1 по № 12 (групи приміщень № 119) (в літ. А) загальною площею 223 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2. Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_3 від 18.01.2011 року, видане на підставі Наказу № 15-В Головного управління Комунальної власності м. Києва від 18.01.2011 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно номер запису: 8801-П в книзі: 166п-172. Реєстраційний номер майна 33177720, вартістю 1 645 149, 00 грн.; нежилі приміщення прибудованого офісного блоку №№ 1, 2, 3 з № 1 по № 11 (групи приміщень 4), №№ І, ІІ, ІІІ, підвалу, з № 1 по № 24 (групи приміщень № 5), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 6), №№ І, ІІ першого поверху, з № 1 по № 28 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 28 (групи приміщень № 8), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 9) (в літ. Б) загальною площею 2431, 20 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2. Право власності на які посвідчено Свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_2 від 08.12.2010 року, виданого на підставі Наказу № 1101-В Головного управління Комунальної власності м. Києва від 08.12.2010 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно номер запису: 9512-П в книзі: 190п-154. Реєстраційний номер майна НОМЕР_4 вартістю 40 903 182, 00 грн.; чотирьохкімнатну квартиру загальною площею 183, 20 кв.м., що розташована аза адресою: АДРЕСА_1. Право власності на яку посвідчено Свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_5 від 12.10.2005 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчим органом Київської міської Ради (КМДА) зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу міста Києва Сибігою С.Е. Індексовий номер: 31562070 від 26.09.2016 року. Номер запису про право власності: 16574403. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1 вартістю 1 500 000, 00 грн.; грошові кошти в розмірі 200 000, 00 доларів США, що знаходяться на депозитному рахунку відповідача, відкритому в ПАТ «Експрес-Банк» на підставі Договору Банківського строкового вкладу фізичної особи № 368В-2005 від 04.11.2015 року, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Роз'яснити позивачу, що особа, позов якої залишений без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.О. Яровенко