Постанова

Іменем України

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 753/7939/16-ц

провадження № 61-18722св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року в складі судді Леонтюк Л. К. та на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 31 січня 2017 року в складі суддів: Музиченко С. Г., Рейнарт І. М., Кирилюк Г. М.,

ВСТАНОВИВ :

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу Ѕ частини удаваним.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з грудня 2002 року по квітень 2013 року вона була власником квартири квартири АДРЕСА_1. 24 квітня 2013 року вона відчужила належну їй на праві власності квартиру: Ѕ частину квартири за договором купівлі-продажу - відповідачу (дружина її сина), а іншу Ѕ частину за договором дарування - ОСОБА_6 (онуці) Згодом її син та відповідач прийняли рішення про розлучення та поділ майна. Вважаючи, що договір купівлі-продажу Ѕ частини квартири є удаваним, оскільки вона передала у власність відповідача частину квартири безоплатно і намірів її продавати не мала, насправді був укладений договір дарування, а оформили договір купівлі-продажу з метою зменшення витрат для оформлення, тому просила суд задовольнити позовні вимоги.

Короткий зміст та мотиви рішення суду першої інстанції

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю позовних вимог.

Короткий зміст та мотиви рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 31 січня 2017 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи повно та всебічно з'ясував обставини справи і не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року та на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 31 січня 2017 року, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження вказаних судових рішень, скасувати їх та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2017 року поновлено ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року та на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 31 січня 2017 року, відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано з Дарницького районного суду м. Києва зазначену справу.

У травні 2017 року зазначена справа надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

У травні 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_4 мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними та необґрунтованими, оскільки суд, вирішуючи спір, неправильно застосував норми матеріального права та допустив порушення норм процесуального права. Суди першої та апеляційної інстанцій неповно з'ясували обставини, що мають значення для справи, не врахували, що вона передала у власність відповідача частину квартири безоплатно і намірів її продавати не мала, насправді був укладений договір дарування, а оформили договір купівлі-продажу з метою зменшення витрат для його оформлення, тому просила суд задовольнити позовні вимоги.

Заперечення/відзив на касаційну скаргу

Заперечення/відзиви на касаційну скаргу ОСОБА_4 не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 13 грудня 2012 року ОСОБА_4 на праві власності належала квартира АДРЕСА_2 (далі - квартира).

24 квітня 2013 року ОСОБА_4 уклала з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу Ѕ частини квартири, що посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шевчук З. М. та зареєстрований за № 955.

В укладеному між сторонами договорі купівлі-продажу квартири обумовлені всі істотні умови, що характерні саме цьому договору.

Обставини, на які посилалась позивач в обґрунтування позовних вимог, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами першою, другою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно статті 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був учинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Установивши, що обумовлені сторонами істотні умови договору купівлі-продажу частини квартири характерні саме для цього договору, а на підтвердження позовних вимог про те, що насправді вказаний договір купівлі-продажу був укладений для приховання договору дарування, який сторони вчинили, позивач суду не надала належних і допустимих доказів, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу удаваним.

Саме по собі посилання на те, що спірна частина квартири передана у власність відповідача безоплатно і намірів її продавати позивач не мала, не дають підстав для висновку про удаваність договору купівлі-продажу частини квартири.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанцій при розгляді даної справи неправильно застосовані норми матеріального права чи порушені норми процесуального права, оскільки ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права, що виходить за межі компетенції касаційного суду.

Інші доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на обставини чи докази, якими спростовуються встановлені судом обставини.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 31 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат