Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/202/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

04 березня 2019 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

при секретарі - Горошко О.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В позовній заяві посилалась на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, різні погляди на життя. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими.

Тому просила шлюб розірвати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2, який про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які в засідання не з'явились.

Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 13 жовтня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7, 8).

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. На час розгляду судом справи бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Позов про розірвання шлюбу вона підтримує та просить задовольнити.

Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати у шлюбі з відповідачем.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі.

Збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя.

Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб розірвати.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач, яка у шлюбі змінювала прізвище, вимог про відновлення дошлюбного прізвища не заявляє.

Керуючись ст.ст. 11О, 112 СК України, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 13 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №156, між ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючим: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер судом не встановлено) та ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його - ОСОБА_2,

її - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 07 березня 2019 року.

Головуючий О.А.Самсонова

04.03.2019