У Х В А Л А

26 лютого 2019 року

м. Харків

Справа № 639/2643/17

Провадження № 22-ц/818/1216/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І.В., Колтунової А.І.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.,

розглянувши питання про виправлення описки за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 грудня 2018 року в складі судді Труханович В.В.,-

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Жовтневого районного м. Харкова від 17 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання усних угод на заселення недійсним, зобовязання вчинити певні дії відмовлено.

28 грудня 2018 року на вказане судове рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11 січня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 грудня 2018 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 січня 2019 року призначено цивільну справу до розгляду судом апеляційної інстанції в судовому засіданні.

28 січня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій зазначив, що в ухвалі апеляційного суду про відкриття провадження зазначено предмет позову зобовязання вчинити певні дії, однак, з такою вимогою до суду першої та апеляційної інстанції не звертався. Просить усунути заперечення.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за пять днів до початку першого судового засідання у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в редакції на час подання позовної заяви, позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог.

Частиною 1, 2 ст. 189 ЦПК України встановлено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; зясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

У п. п. 8, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Разом з тим рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається.

У вступній частині рішення зазначаються, зокрема, предмет позовних вимог.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 265 ЦПК України, в редакції на час ухвалення судового рішення, у вступній частині рішення суду зазначаються вимоги позивача.

Також необхідно звернути увагу на те, що Верховний Суд, в рамках справи № 369/8367/16-ц, провадження № 61-10808св18 від 14 січня 2019 року виходив з того, що описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття.

Апеляційний суд зауважує, що суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та з урахуванням поданої до суду першої інстанції заяви про уточнення вимог, просив визнати заселення незаконним та зобовязати відповідача повернути квартиру № 1, що розташована за адресою: м. Харків, пров. Тимирязєва,7, що і було зазначено в рішенні суду.

Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2018 року відповідно до вимог процесуального законодавства, під час підготовчого судового засідання судом, зокрема, було визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог, обставини справи, які підлягають встановленню.

Заочним рішенням Жовтневого районного м. Харкова від 17 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання усних угод на заселення недійсним, зобовязання вчинити певні дії відмовлено.

Згідно вимог ч. ч. 1, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За змістом викладених законодавчих норм суд апеляційної інстанції переглядає позовні вимоги та підстави позову, які були предметом розгляду в суді першої інстанції, при цьому не наділений повноваженнями змінювати предмет та підстави позову на стадії апеляційного розгляду, що входить до повноважень суду першої інстанції під час підготовчого судового засідання.

Крім того, зазначені в заяві обставини не є опискою чи помилкою, неточностями або запереченнями в розумінні правових норм, положення закону не дозволяють під виглядом виправлення недоліків судового рішення вносити будь-які зміни до його змісту, зокрема змінювати висновки та мотиви судового рішення.

За таких обставин, виходячи з положень ст. ст. 367, 368 ЦПК України, апеляційний суд доходить висновку, що заява про усунення заперечень задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.258,260, 269, 367ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про усунення заперечень відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий - суддя І.О. Бровченко

Судді: І.В. Бурлака

ОСОБА_3