У Х В А Л А

03 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 461/5171/18

провадження № 61-17332ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 травня 2019 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, не погоджується із поверненням 18 червня 2018 року виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31 липня 2018 року скаргу задоволено частково.

Скасовано повідомлення про повернення виконавчого документа №461/951/15-ц, видане 24 вересня 2015 року, стягувачу без прийняття до виконання від 18 червня 2018 року Шевченківського відділу державної виконавчої служби районного управління юстиції у м. Києві.

Поновлено ОСОБА_1 строк пред'явлення до виконання виконавчого листа від 17 червня 2015 року у справі № 461/951/15-ц про стягнення з ПАТ «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_1 6 282,97 євро вкладу (станом на 17 червня 2015 року по офіційному курсу Національного банку України становить 15 6006,15 грн.); 3 % річних від простроченої суми - 88,29 євро (станом на 17 червня 2015 року по офіційному курсу Національного банку України становить 2 192,24 грн.).

У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Львівським апеляційним судом скаргу державного виконавця задоволено частково. Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 31 липня 2018 року в частині задоволення скарги ОСОБА_1 про скасування повідомлення Шевченківського відділу державної виконавчої служби районного управління юстиції у м. Києві від 18 червня 2018 року про повернення виконавчого документа №461/951/15-ц, виданого 24 вересня 2015 року стягувачу без прийняття до виконання - скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні скарги.

В іншій частині ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 31 липня 2018 року залишити без змін.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 21 травня 2019 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

На підставі касаційної скарги не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Оскаржена постанова прийнята Львівським апеляційним судом 21 травня 2019 року, повний текст якої складено 21 травня 2019 року. Касаційна скарга ОСОБА_1 подана до поштового відділення 19 вересня 2019 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 20 червня 2019 року.

У касаційній скарзі заявник просить продовжити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду отримано ним 20 серпня 2019 року, що підтверджується ксерокопією конверта.

Відповідно до статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження судового рішення пропущений з поважних причин поновлюється.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

В наданій заявником копії конверта міститься позначка «Отримано 20 серпня 2019 року» не свідчить про отримання заявником копії оскаржуваного судового рішення 20 серпня 2019 року.

Вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки заявник на підтвердження вказаних обставин не надає належних доказів отримання оскаржуваної постанови апеляційного суду 20 серпня 2019 року.

Таким чином, заявнику слід надіслати на адресу суду належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, якими можуть бути оригінали або завірені в установленому порядку їх копії поштового конверту, довідка із суду.

На підставі викладеного, згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку та подавши відповідні докази.

Вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги закріплені у статті 392 ЦПК України.

Усупереч вимогам наведеної норми Закону касаційна скарга подана до Касаційного цивільного суду України, в той час, як згідно Конституції України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ЦПК України, судом касаційної інстанції є Верховний Суд. Також касаційна скарга не містить реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України; номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності або про їх відсутність.

Крім того, заявнику необхідно привести у відповідність вступну частину касаційної скарги прохальній, оскільки у вступній вказано, що скарга подається на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 травня 2019 року, в резолютивній частині просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 21 травня 2019 року.

Згідно даних, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень по цивільній справі № 461/5171/18, інформація щодо прийняття Львівським апеляційним судом ухвали від 21 травня 2019 року у цій справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня.

З огляду на викладене, заявнику необхідно зазначити вірне найменування суду до якого подається скарга, свій реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України; номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності або про їх відсутність; на вимогу пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України слід уточнити, які саме судові рішення ним оскаржуються, і відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України надіслати нову редакцію касаційної скарги, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання апеляційної і касаційної скарг фізичною особою на ухвалу суду у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положення зазначеної норми застосовуються при поданні апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання таких заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Такий правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року (справа № 915/955/15).

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги фізичною особою на ухвалу суду сплачується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено, що з 01 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

Отже, розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 384,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA026007.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 260, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 травня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров