Ухвала

26 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 201/10940/16-ц

провадження № 61-17541св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - приватний вищий навчальний заклад «Дніпропетровський університет імені Альфреда Нобеля»,

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Пищиди М. М., Ткаченко І. Ю., Каратаєвої Л. О.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У липні 2016 року приватний вищий навчальний заклад «Дніпропетровський університет імені Альфреда Нобеля» (далі - ПВНЗ «Дніпропетровський університет імені Альфреда Нобеля») звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась із зустрічним позовом до ПВНЗ «Дніпропетровський університет імені Альфреда Нобеля» про визнання недійсним нікчемного договору.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2017 року у складі судді Наумової О. С., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року, позовні вимоги ПВНЗ «Дніпропетровський університет імені Альфреда Нобеля» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПВНЗ «Дніпропетровський університет імені Альфреда Нобеля» грошові кошти у розмірі 25 102,92 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог ПВНЗ «Дніпропетровський університет імені Альфреда Нобеля» відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПВНЗ «Дніпропетровський університет імені Альфреда Нобеля» про визнання недійсним нікчемного договору відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Аргументи учасників справи

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року, в якій просить постановити ухвалу про скасування ухвали апеляційної інстанції і закрити провадження у справі або залишити заяву без розгляду. При цьому посилається на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

У листопаді 2017 року ПВНЗ «Дніпропетровський університет імені Альфреда Нобеля» надав заперечення на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржену ухвалу залишити без змін.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2017 року.

Рух справи

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 201/10940/16-ц призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков