Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Ромазан Л.С., при секретарі Будз М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовлі цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майножитловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельні ділянки, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0.10 га для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку із господарськими будівлями, земельну ділянку площею 0.0261 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за цією ж адресою, в порядку спадкування. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник ОСОБА_2 подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позов просить задовольнити у повному обсязі із підстав, викладених у ньому.

Відповідач Теребовлянська міська рада Тернопільської області у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив

6 грудня 2014 року ОСОБА_3 посвідчив в користь позивача ОСОБА_1 заповіт, відповідно до якого заповів останньому усе майно, яке за законом належатиме йому на день смерті.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є часом відкриття спадщини на належне йому майно.

На день смерті ОСОБА_3 складений ним заповіт не змінювався і не скасовувався.

Після смерті ОСОБА_3 залишився житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку про вартість майна, складеного ТзОВ «ЗахідЕксперт» від 7 лютого 2019 року, вартість житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 станом на 7 лютого 2019 року складає 149100 грн.

Постановою нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори від 26 липня 2019 року № 1129/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на належний померлому ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами.

Інші спадкоємці майна померлого ОСОБА_3 відсутні.

Згідно із ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її.

На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача в частині визнання за ним права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід задовольнити.

Щодо позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0.10 га для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку із господарськими будівлями, земельну ділянку площею 0.0261 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1 , суд вважає, що такі позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не доведено, що спадкодавець ОСОБА_3 набув у встановленому законом порядку право власності на ці земельні ділянки, а його право на користування цими земельними ділянками, яке належало йому за колишнім законодавством та не було переоформлене ним в подальшому для приведення у відповідність із чинним законодавством, не може трансформуватись через спадкування таким чином, щоб спадкоємці вже набули одне з тих прав, як регулюються чинними ЦК України та ЗК України.

За таких обставин суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Згідно із п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій - у справах, пов"язаних з порушенням їхніх прав.

Оскільки позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, вказана справа не пов"язана із порушенням його прав, як учасника бойових дій, суд вважає, що із позивача в користь держави слід стягнути судовий збір із вимоги майнового характеру, який складає 1491 грн.

Керуючись ст.76-80, 263-265 ЦПК України, ст.1216,1218, 1223, 1268 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави 1491 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя