Постанова

Іменем України

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 310/2496/15-ц

провадження № 61-19476св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідачі: ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 серпня 2015 року у складі судді

Ліхтанської Н. П. та рішення Апеляційного суду Запорізької області

від 25 січня 2017 року у складі колегії суддів: Крилової О. В., Дзярука М. П., Трофимової Д. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 22 червня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Укргазбанк» (далі - ВАТ «Укргазбанк»), правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 300 000 грн із терміном повернення до 21 червня 2019 року та сплатою 16,5 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5 22 червня 2007 року з кожним з них було укладено окремі договори поруки, за умовами яких кожний поручитель відповідає за повернення заборгованості в тому ж обсязі, що і позичальник.

Крім того, з ОСОБА_5 укладено договір іпотеки від 22 червня

2007 року, яким передано банку в іпотеку належне відповідачу нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 липня 2013 року, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 11 грудня 2013 року, стягнуто з ОСОБА_7 солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з кожним окремо, заборгованість станом на 17 грудня 2012 року у розмірі 204 006 грн 33 коп., із яких кредит - 164 457 грн, прострочений кредит - 22 935 грн, прострочені проценти - 8 783 грн 60 коп., пеня на кредит - 4 826 грн 54 коп., пеня на проценти - 2 986 грн 20 коп.

Посилаючись на те, що заборгованість за кредитним договором станом на 09 лютого 2015 року складає 128 620 грн 19 коп., яка складається із поточної заборгованості за відсотками - 2 161 грн 40 коп., простроченої заборгованості за відсотками - 60 531 грн 38 коп., пені за несвоєчасне погашення кредиту - 30 103 грн 84 коп., заборгованості з пені за несвоєчасну сплату процентів -32 823 грн 57 коп., штрафу за порушення умов договору іпотеки - 3 тис. грн, ПАТ АБ «Укргазбанк» просило стягнути солідарно з боржників вказану заборгованість.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 серпня 2015 року позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 22 червня 2007 року в розмірі 125 620 грн 19 коп., з яких 2 161 грн 40 коп. - поточна заборгованість за відсотками, 60 531 грн 38 коп. - прострочена заборгованість за відсотками, 30 103 грн 84 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності, 32 823 грн 57 коп. - заборгованість із пені за несвоєчасну сплату відсотків.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» штраф у розмірі 3 000 грн за порушення умов договору іпотеки від 22 червня

2007 року.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позичальник не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, має прострочену заборгованість, тому позовні вимоги про її стягнення солідарно з позичальника та поручителів визнав обґрунтованими.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Справа апеляційним судом розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 25 січня

2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області

від 05 серпня 2015 року змінено в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_7 і всіх поручителів, а саме: грошові суми на погашення заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» стягнуто з ОСОБА_7 солідарно з кожним із поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, а судовий збір стягнуто з кожного у рівному розмірі по 257 грн.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що стягнення боргу за кредитним договором не припинило договірних відносин, тому підлягає стягненню з відповідачів: залишок заборгованості за процентами, що нараховані за період з 18 грудня 2012 року по 09 лютого 2015 року, але не погашені, нараховані штрафні санкції, пеня, а разом - 128 620 грн 19 коп.

Вказував, що оскільки ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів між собою, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні, тому рішення районного суду підлягає зміні в частині солідарного стягнення заборгованості з поручителів із зазначенням того, що кожен поручитель відповідає лише солідарно з боржником.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та зупинено виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення касаційного провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року справу за позовом

ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 11 грудня 2013 року було видано виконавчий лист про стягнення з боржників на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 204 006 грн 33 коп. На виконання вказаного судового рішення відповідно до виконавчого листа

ОСОБА_5 сплачено всю суму боргу. Крім того, у цій справі є декілька поручителів за різними договорами, тому ці поручителі не можуть нести солідарну відповідальність.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надійшов

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 22 червня 2007 року між ВАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір, згідно із яким останній отримав кредит у розмірі 300 000 грн зі сплатою 16,5 % річних та терміном повернення до 21 червня 2019 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між

ВАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5 22 червня 2007 року, з кожним з них було укладено окремі договори поруки, за умовами яких кожний поручитель відповідає за повернення заборгованості в тому ж обсязі, що і позичальник.

22 червня 2007 року між ВАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, згідно із яким боржником передано в іпотеку банку належне йому нерухоме майно - житловий будинок № 31

по вул. 17 Вересня у м. Бердянську Запорізької області.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області

від 23 липня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_7,

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором станом на 17 грудня 2012 року у розмірі 204 006 грн 33 коп., із яких кредит - 164 457 грн, прострочений кредит - 22 935 грн, прострочені проценти - 8 783 грн 60 коп., пеня на кредит - 4 826 грн 54 коп., пеня за проценти - 2 986 грн 20 коп.

Залишок заборгованості за процентами, що нараховані за період із 18 грудня 2012 року до 09 лютого 2015 року, але не погашені, за нарахованими штрафними санкціями, нарахованій пені становить 128 620 грн 19 коп.

1. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду у повному обсязі не відповідає.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження

№ 14-154цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, ПАТ АБ «Укргазбанк» використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що зазначено в судовому рішенні.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Суди попередніх інстанції, стягуючи заборгованість за відсотками та пенею в межах позовної давності, не звернули уваги на вказані норми права, а також на те, що у зв'язку зі зверненням ПАТ АБ «Укргазбанк» до суду з позовом змінився строк виконання основного зобов'язання.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення заборгованості з

ОСОБА_7 і всіх поручителів, зазначені положення закону, правові висновки Великої Палати Верховного Суду не врахував, доводів сторін не перевірив, не встановив, які правовідносини виникли між сторонами і яка правова норма підлягає застосуванню, та дійшов неправильного висновку про залишення без змін рішення районного суду, як законного та обґрунтованого, яким було стягнуто кредитну заборгованість, нараховану банком після припинення строку дії кредитного договору.

При цьому встановлено, що банк вимог по статті 625 ЦК України не заявляв.

Згідно із частиною першої статті 415 Цивільного процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги приймає постанову відповідно до правил, встановлених статтею 35 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з особливостями, зазначеними в статті 416 цього Кодексу.

За змістом пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до частини першої, третьої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, а тому оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в позові.

Відповідно до вимог частини тринадцятої статті 141 ЦПК України з

ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_5 Є І. слід стягнути 643 грн

10 коп. судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги та

1 543 грн 44 коп. судового збору, сплаченого при поданні касаційної скарги, а всього - 2 186 грн 54 коп.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії Першої судової палати суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області

від 05 серпня 2015 року та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 25 січня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 2 186 (дві тисячі сто вісімдесят шість) грн 54 (п'ятдесят чотири) коп.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта