РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019 року Провадження №2-о/425/184/19

Справа №425/2912/19

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Романовського Є.О.,

за участю секретаря - Чикунової Ю.С.,

учасників справи:

заявника - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи - Дугіна Е. В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Рубіжанська міська рада Луганської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду із зазначено заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_4 , на момент його смерті їй було 17 років, а отже, оскільки заповіт не складався, вона на підставі ч.4 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. Крім того заявник постійно мешкала та булу зареєстрована зі спадкодавцем за однією адресою: АДРЕСА_1 . При зверненні до державної нотаріальної контори отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, які підтверджують з ким ОСОБА_4 проживав на час смерті.

У зв`язку з тим, що після смерті ОСОБА_4 спадкоємці, крім заявника, відсутні та їй необхідно оформити спадкові права на майно, заявник, з урахуванням уточнених вимог, просила суд встановити факт її постійного проживання разом з батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент його смерті - 15 листопада 2006 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував, надав до суду пояснення в яких зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б підтверджували факт проживання ОСОБА_4 на момент його смерті з заявником. Також зазначив, що ОСОБА_4 помер в м. Лисичанську Луганської області.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянки України (а.с. 3-4, 27-28).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_1 , батьками якої є: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження від 22.03.1995 року, відповідний запис № 446, Серія НОМЕР_1 (а.с.7).

Квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в рівних частках, що підтверджується дублікатом свідоцтва на право власності на житло від 10.01.1994 року

№ 2065, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.06.2008 року № 19258597 та інформацією, наданою КП «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради від 31.01.2019 року № 48 (а.с.9, 34, 35, 36).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 звернулася до Рубіжанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (заведено спадкову справу № 64437658), однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.07.2019 року

№ 251/02-31, оскільки відсутні документи, які підтверджують з ким ОСОБА_4 проживав на час смерті, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 1835, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 10.07.2019 року № 56805222 (а.с.5, 6, 8, 24, 26, 26-зворот).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за період з 01.01.2006 по 15.11.2006, виданої Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 05.03.2019 року № 30047, в квартирі

АДРЕСА_2 були зареєстровані: ОСОБА_1 (співвласник), ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 (брат), ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 (батько), ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.30).

Станом на 18.11.1995 року за адресою:

АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 (чоловік), ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 (співвласник), ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 18.11.1995 року, виданою Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 28.05.2019 року № 33672 (а.с.31).

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили, що

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 та проживала на час смерті останнього разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від

22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.07.2018 року по справі № 404/2163/16-ц, з якої вбачається, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання особи за останнім місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки вона зможе реалізувати своє право оформлення спадщини після смерті її батьків.

Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання з батьком на час його смерті, а в судовому засіданні доведений факт постійного проживання заявника разом із ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час смерті останнього -

15.11.2006 року, суд прийшов до висновку, що доводи заявника є законними, обґрунтованими і підтверджені наявними у справі доказами, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 319, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Рубіжанська міська рада Луганської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1

( ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 ) разом з батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 07 жовтня 2019 року.

Суддя Є.О. Романовський