РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/6485/18

пр. № 2/759/1179/19

30 січня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Шпаковичу С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в травні 2018 року заявив позов, за яким просив ухвалити рішення про стягнення з колишньої дружини ОСОБА_2 аліментів на утримання їх дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, щомісячно, починаючи з 01.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, шляхом зарахування аліментів на особистий рахунок дитини в Державному ощадному банку України, та зобов'язати ОСОБА_2 використовувати аліменти, що отримуються нею на утримання дитини, виключно за цільовим призначенням.

Позов мотивовано тим, що відповідач з 01.07.2017 року не приймає участі в утриманні дитини, і аліменти, що отримує на дитину, не використовуються за призначенням.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 04.05.2018р., справа призначена до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 25.09.2018 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

До початку підготовчого засідання позивач подав заяву про доповнення та зміну вимог позову, за якою просив звільнити його з 01.06.2018 року від сплати аліментів на утримання дитини, що визначені рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13.01.2016 року, та постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, щомісячно, починаючи з 01.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, шляхом зарахування аліментів на особистий рахунок дитини в Державному ощадному банку України.

Дані вимоги мотивовані тим, що дитина з 01.06.2018 року проживає з позивачем і перебуває на його повному утриманні, мати участі в утриманні дитини не приймає.

ОСОБА_1 подав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

ОСОБА_2 в суд не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась за останньою відомою адресою, відзиву на позов не надходило.

За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд знаходить за можливе ухвалити заочне рішення за наявних доказів.

Судом встановлено таке.

З матеріалів справи вбачається, що сторони з 10 серпня 2010 року по 01 червня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилася дочка ОСОБА_4.

Рішенням апеляційного суду міста Києва від 13.01.2016 року, було визначене місце проживання дитини ОСОБА_3 разом з матір'ю ОСОБА_2, та постановлено до стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, в розмірі ј усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з урахуванням матеріального стану сім'ї в якій виховується дитина.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.05.2018 року, на задоволення позову ОСОБА_1, було змінено місце проживання малолітньої ОСОБА_3, та ухвалено відібрати дитину від матері, та/або від інших осіб, з якими може знаходитися та/або проживає, передавши її батьку. Дане рішення Київським апеляційним судом залишене без змін, про що 06.12.2018 року ухвалена відповідна постанова, на виконання рішення малолітня ОСОБА_3 30.05.2018 року передана батьку ОСОБА_1, а відтак з цього часу дитина постійно проживає разом з позивачем, і перебуває на його повному утриманні.

За таких обставин, з урахуванням того, що обов'язок утримання дитини у спосіб виконання аліментних зобов'язань, як це вбачається зі ст. 180 СК України, нерозривно пов'язаний з місцем проживання дитини, суд приходить до висновку, що позивача, з часу коли дитина стала проживати з ним, слід звільнити від сплати аліментів, відповідно і на підставі ст. 197 ч. 2 СК України, тим самим задовольнити позов в цій частині вимог.

Позивач вказує, і це знаходить своє підтвердження доказами, що з часу як дитина проживає з ним, місце проживання (перебування) відповідача невідоме, участі у вихованні та утриманні дитини вона не приймає.

Тому суд погоджується з позивачем, що він вправі вимагати від відповідача сплати аліментів на утримання дитини за підстав, передбачених ст.ст. 180, 181, 183 СК України.

Заявлений до стягнення розмір аліментів, на думку суду, достатньо обгрунтований обставинами, визначеними ст. 182 СК України, є виваженим та реальним до виконання.

Що стосується порядку стягнення аліментів, то він не суперечить приписам сімейного законодавства України, а тому визнається судом прийнятним.

Отже, позов про стягнення аліментів також підлягає задоволенню.

За наведених рішень, обов'язок понести витрати у справі суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Заходи забезпечення позову у справі не вживались.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст.ст. 12, 13, 60, 77-80, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1/ від сплати аліментів, що покладені на нього рішенням Апеляційного суду м. Києва у справі №759/6044/15-ц від 13.01.2016 року, з 01 червня 2018 року.

Стягувати з ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н, ІН НОМЕР_2/ аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, шляхом зарахування стягнень (платежів) на особистий рахунок № НОМЕР_3, що відкритий на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в Державному ощадному банку України.

Допустити негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н, ІН НОМЕР_2/ на користь держави 704 /сімсот чотири/ грн. 80 коп. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Можливість отримати інформацію щодо справи, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://sv.ki.court.gov.ua.

Головуючий Сенько М.Ф.