Справа № 278/362/19
30 вересня 2019 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі судді Зубчук І. В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира, Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про зняття арешту з майна, -
Відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив, що заборгованість ОСОБА_1 на даний час не погашена в повному обсязі, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 159-161).
У судове засідання учасники справи або їхні представники не з`явились, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22 листопада 2017 року вищезазначений наказ було скасовано (а.с. 4).
Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження").
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (абз. 1 ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження").
Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження").
Позивач під час звернення з позовом до суду обгрунтував свої вимоги тим, що Богунським відділом державної виконавчої служби арешт був накладений під час примусового виконання вищезазначеного судового наказу Богунського районного суду від 10 грудня 2009 року, а тому, зважаючи на те, що він був скасований, арешт також має бути знято.
Однак, як убачається з матеріалів виконавчого провадження № 704/10, Богунським відділом державної виконавчої служби арешт під час примусового виконання судового наказу Богунського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2009 року на нерухоме майно боржника не накладався (а.с. 121-154).
Крім того, один з арештів, який просить зняти заявник, був накладений постановою Богунського відділу державної виконавчої служби (серія АА № 574104) 05 листопада 2009 року, тобто до винесення Богунським районним судом м. Житомира судового наказу від 10 грудня 2009 року про стягнення з позивача заборгованості, що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 червня 2018 року № 127904533 (а.с. 6-11).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).
З огляду на наведене, враховуючи той факт, що в межах виконавчого провадження, відкритого для примусового виконання судового наказу Богунського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2009 року, виданого за наслідками розгляду цивільної справи за заявою ПАТ "ОТП Банк" про видачу судового наказу стосовно стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , арешт на належне позивачу майно не накладався, суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні позовної заяви.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89 ЦПК, ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", суд -
Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира, Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про зняття арешту з майна.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення в разі його пропуску з поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя І. В. Зубчук