_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1855/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2019 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання Белінська Ганна Сергіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

І. ПРОЦЕДУРА

07.09.2015 року позивач ПАТ "УкрСиббанк" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму боргу, процентів нарахованих за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 06.10.2006 року у розмірі 35 599,91 дол. США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 17 371,43 грн.; стягнути судовий збір.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.06.2016 року задоволено позовні вимоги ПАТ "УкрСиббанк".

31.05.2017 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.06.2016 року та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 01.11.2017 року по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено.

07.03.2018 року після повернення матеріалів справи без надання висновку експерта до суду провадження у справі було відновлено.

18.07.2018 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів, яка залишилась без виконання.

14.02.2019 року стороною позивача до суду надані письмові пояснення.

До судового засідання сторони та їх представники не зявились, повідомлялись належним чином.

Матеріали справи містять заяву представника позивача ПАТ «УкрСиббанк» про розгляд справи за його відсутності, в якій він також зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Причини неявки відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 суду невідомі. ОСОБА_4 на надання відзиву або будь-яких інших заяв відповідачі не скористались.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

За таких обставин на підставі вимог ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим продовжити розгляд справи по суті.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 від 06.10.2006 року, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 40 000 дол. США, а позичальник зобовязався повертати кредит у повному обсязі не пізніше 06.10.2027 року. За користування кредитними коштами позичальник зобовязався сплачувати проценти у розмірі 10,3 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 47869 від 06.10.2006 року. Однак, відповідачами порушуються умови договору, в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Інтереси відповідача ОСОБА_1 в ході розгляду справи представляв адвокат ОСОБА_5, який позовні вимоги не визнав, заявляв клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, стверджуючи, що відповідач ОСОБА_1 не підписувала кредитний договір.

Після повернення матеріалів справи з експертної установи без виконання експертизи в звязку з не проведенням її оплати та ненаданням додаткових матеріалів представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 звертався до суду з клопотанням про витребування детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №0 від 06.10.2006 року за весь кредитний період з врахуванням нарахованих ОСОБА_1 процентів та пені за кожен місяць заборгованості.

Представник відповідача ОСОБА_1 до судових засідань неодноразово не зявлявся, надаючи клопотання про відкладення розгляду справи, що суд розцінює як намагання затягнути розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судових засіданнях при розгляді справи участі не приймала, будь-яких заяв щодо суті позовних вимог не надала.

Стороною позивача на ухвалу суду про витребування доказів, а саме: детального розрахунку заборгованості надано не було.

14.02.2019 року до суду представником ПАТ «УкрСиббанк» надано письмові пояснення на ухвалу суду про витребування доказів, в яких представник банку посилається на те, що розраховуючи заборгованість позичальника банком враховано розмір сплати заборгованості за кредитним договором; їх розподілення у рахунок сплати заборгованості за кредитним договором, періоди прострочення виконання зобовязань по сплаті ануїтет них платежів. Представник зазначає, що розрахунок заборгованості здійснено у повній відповідності до обопільно погоджених умов кредитного договору, які співвідносяться з вимогами чинного законодавства.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № 0 від 06.10.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 Банк надає позичальнику кредит у розмірі 40 000,00 дол. США, а позичальник зобовязається повертати кредит у повному обсязі не пізніше 06.10.2027 року. За користування кредитними коштами позичальник зобовязався сплачувати проценти у розмірі 10,3 % річних /а.с.4-14/.

В забезпечення виконання кредитних зобовязань ОСОБА_1 за договором № 0 від 06.10.2006 року між Банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 47869 від 06.10.2006 року /а.с.15-16/. Відповідно до умов якого, поручитель зобовязується відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору. Відповідальність поручителя та позичальника є солідарною.

Також 06.10.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 і Петрова у м. Одесі /а.с.17-21/.

На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк» щодо зміни повного найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

Судом досліджено розрахунок заборгованості станом на 26.08.2015 року /а.с.32-40/, з якого слідує, що заборгованість за кредитним договором № 0 від 06.10.2006 року складає: по кредиту та процентам у розмірі 35 599,91 дол. США, що станом на 26.08.2015 року еквівалентно по курсу НБУ - 805 391,40 грн., та пені у розмірі 17 371,43 грн., з яких:

- 32 746,44 дол. США, що станом на 26.08.2015 року еквівалентно по курсу НБУ 740 836,17 грн. - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість з грудня 2014 року 1 121,93 дол. США.

- 2 853,47 дол. США заборгованість за процентами, що станом на 26.08.2015 року еквівалентно по курсу НБУ 64 555,22 грн.

- 4 868,35 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту;

-12 503,08 грн. пеня за прострочення сплати процентів.

Судом досліджено письмові вимоги Банку про повернення заборгованості, які направлялися відповідачам, проте доказів щодо отримання вказаних письмових вимог відповідачами стороною позивача суду не надано /а.с.22-31/.

IV. ОСОБА_4, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ОСОБА_6 СУДУ

Судом встановлено, що 06.10.2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, а також в звязку з його укладенням іпотечний договір та договір поруки з відповідачем ОСОБА_2

Доводи сторони відповідача ОСОБА_1 щодо того, що вона не підписувала кредитний договір в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження, оскільки судова почеркознавча експертиза не була проведена та в подальшому сторони не наполягали на її проведенні. Крім того, після повернення матеріалів справи з експертної установи представник відповідача посилався на невідповідність наданого розрахунку заборгованості.

18.07.2018 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів, яка залишилась без виконання. Замість детального розрахунку заборгованості, витребуваного судом вказаною ухвалою, стороною позивача до суду надані письмові пояснення, які в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України не є належними та допустимими доказами.

Таким чином, позивачем не надано детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №0 від 06.10.2006 року за весь кредитний період з врахуванням нарахованих ОСОБА_1 процентів та пені за кожен місяць заборгованості, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, в звязку з чим суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо тіла кредиту, розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 158, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 11, 16, 526, 530, 536, 553, 554, 610-612, 615, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (, місцезнаходження: м. Харків, пр. Московський, 60) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 і ПетроваАДРЕСА_2), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 28.02.2019 року.

Суддя Васильків О. В.