ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7902/19 Справа № 202/212/19 Суддя у 1-й інстанції - Марченко Н. Ю. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ "Україна" про стягнення суми страхового відшкодування, пені та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 20 вересня 2018 року між ним і Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» був укладений договір страхування подорожуючих за кордон № ЕМВ .06421078 зі спеціальною умовою (Sport class D - заняття спортом на любительському рівні, а саме керування двоколісними транспортними засобами, перебування у якості пасажира двоколісного транспортного засобу, парашутний спорт, дельтапланеризм, авто- і мотоспорт, будь-які стрибки за допомогою спеціальних засобів, рафтинг, дайвінг, кейв-дайвінг, серфінг, парусний спорт, водні лижі тощо, за виключенням зимових видів спорту).

30 вересня 2018 року, перебуваючи на відпочинку у м. Брно Чехії,

внаслідок падіння з мотоцикла він зламав ногу, після чого був доставлений в лікарню, де пройшов діагностування і отримав необхідну медичну допомогу. Медичні послуги,пов`язані з лікуванням перелому, були повністю оплачені ним у розмірі 230 євро відповідно до квитанції № 12 від 30.09.2018 року. Крім того, ним понесені витрати на проведення хірургічного втручання: 10403,00 грн. - за набір імплантатів для остеосинтезу (з урахуванням комісії банку) та 4607,00 грн. - за перебування у стаціонарі (з урахуванням комісії банку), а всього 15010,00 грн.

Після повернення в Україну негайно повідомив страховика про настання страхового випадку та 02 жовтня 2018 року подав до ПрАТ СК "ПЗУ Україна" заяву про відшкодування витрат по страховому випадку. Однак листом від 18 жовтня 2018 року відповідач повідомив, що згідно з п. 3.5.4.38 частини «Б» договору прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. При цьому зазначив, що страховик не визнає страховим випадком події, які сталися із застрахованою особою та прямо чи опосередковано пов`язані з зайняттям спортом на професійному рівні, якщо не було сплачено додатково премію та не було зазначено «Sport Class С» в «спеціальних умовах» частини А «Особливі умови страхування» Договору.

Позивач вважає відмову відповідача у відшкодуванні витрат по страховому випадку необґрунтованою та протизаконною, посилаючись на те, що він під час настання страхового випадку займався мотоспортом на любительському рівні, не отримував винагороди у будь-якій формі за участь у заїзді мотогонщиків 30 вересня 2018 року, непов`язаний контрактом із організатором, крім того, зазначена подія носила разовий, а не систематичний характер. На думку позивача, особлива умова договору страхування (Sport class D) відповідає обставинам настання страхового випадку.

Отже, відповідно до ст. 991 ЦК України, ст. 20 Закону України "Про страхування", умов договору страхування відповідач зобов`язаний сплатити страхове відшкодування, а саме витрати на лікування в сумі 230 євро, що еквівалентно 7373,61 грн., та 15010 грн., а всього 22383,61 грн. Крім того, відповідно до п. 2.7.1.3 частини "Б" договору страхування відповідач повинен сплатити пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі 0,1% від суми, що належить до сплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла за період прострочення, в сумі 1275,87 грн. (57 днів прострочення х 0,1% пені в день).

Також позивач вказує, що внаслідок протиправної поведінки відповідача він зазнав моральну шкоду, яку оцінює в 50000 грн.

Просив стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на його користь страхову виплату за договором страхування в розмірі 22383,61 грн., пеню в розмірі 1275,87 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та ухвалено стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 страхову виплату за договором страхування від 20 вересня 2018 року в розмірі 7619 грн. 62 коп. та пеню 434 грн. 32 коп., а всього 8053 грн. 94 коп.; в іншій частині позову відмовлено; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що умови договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» не були виконані, страхове відшкодування позивачу не виплачено, суд вважав що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути страхову виплату за договором страхування від 20 вересня 2018 року в національній валюті України згідно офіційного курсу НБУ на дату здійснення витрат (п. 3.3.3 Умов страхування), які склали 230 євро і були сплачені позивачем за медичні послуги під час перебування за кордоном, у розмірі 7619,62 грн. (230 х 3312,8775/100 - курс станом на 30.09.2018 р.). Крім того, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням страхової виплати відповідно до п. 2.7.1.3 Умов страхування відповідач повинен сплатити позивачу пеню за 57 днів прострочення (в межах заявлених позовних вимог) у сумі 434 грн. 32 коп. (7619,62 х 0,1 % х 57).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 20 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» був укладений договір страхування подорожуючих за кордон № ЕМВ .06421078 на період з 26.09.2018 року по 17.10.2018 року з лімітом перебування за кордоном - 7 днів, особливі умови страхування - «Sport class D».

30 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 у м. Брно Чехії внаслідок падіння з мотоциклу травмував ногу, у зв`язку з чим ним за кордоном були понесені витрати на оплату медичних послуг у розмірі 230 євро, що підтверджується виданою йому квитанцією № 12 від 30.09.2018 року.

Також у подальшому в період з 05.10.2018 року по 12.10.2018 року позивачем в Україні були понесені витрати на оперативне лікування в розмірі 8275 грн., набір імплантатів для остеосинтезу в розмірі 10300 грн., перебування у стаціонарі в розмірі 4600 грн.

02 жовтня 2018 року позивач подав до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» заяву про настання страхового випадку та здійснення страхової виплати.

Листом від 18 жовтня 2018 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» повідомило, що згідно п. 1.22, п. 1.22.3, п. 3.5.4.38 частини «Б» договору страхування прийнято рішення про відмову у відшкодуванні заявлених витрат, оскільки страховик не визнає страховим випадком події, які сталися із застрахованою особою та прямо чи опосередковано пов`язані з зайняттям спортом на професійному рівні, якщо не було сплачено додатково премію та не було зазначено «Sport Class С» в «спеціальних умовах» частини А «Особливі умови страхування» Договору.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що умови договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» не були виконані, страхове відшкодування позивачу не виплачено, суд вважав що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути страхову виплату за договором страхування від 20 вересня 2018 року в національній валюті України згідно офіційного курсу НБУ на дату здійснення витрат (п. 3.3.3 Умов страхування), які склали 230 євро і були сплачені позивачем за медичні послуги під час перебування за кордоном, у розмірі 7619,62 грн. (230 х 3312,8775/100 - курс станом на 30.09.2018 р.).

Крім того, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням страхової виплати відповідно до п. 2.7.1.3 Умов страхування відповідач повинен сплатити позивачу пеню за 57 днів прострочення (в межах заявлених позовних вимог) у сумі 434 грн. 32 коп. (7619,62 х 0,1 % х 57).

Що стосується позовних вимог в частині витрат з придбання імплантатів для остеосинтезу та перебування у стаціонарі, понесені позивачем після закінчення строку дії договору страхування, їх відшкодування прямо не було передбачено умовами укладеного між сторонами договору, підстави для відшкодування позивачу вказаних витрат відсутні.

Також не може бути задоволена вимога позивача про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням відповідачем свої зобов`язань, у розмірі 50 000 грн., оскільки спори про відшкодування заподіяної моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 998 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифікату) (частина перша статті 990 ЦК України).

Статтею 992 ЦК України передбачено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України "Про страхування" при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Як вбачається із Загальних умов страхування, які є складовою частиною укладеного між сторонами договору, зайняття спортом на любительському рівні - це нерегулярні зайняття будь-яким видом спорту під час перебування за кордоном.

Так, укладений сторонами договір з умовою «Sport class D» передбачає керування застрахованою особою двоколісним транспортним засобом, перебування застрахованої особи у якості пасажира двоколісного транспортного засобу, парашутний спорт, дельтапланетаризм, авто- і мотоспорт, будь-які стрибки за допомогою спеціальних засобів, рафтинг, дайвінг, кейв-дайвінг, серфінг, парусний спорт, водні лижи тощо, за виключення зимових видів спорту.

Відповідно до п. 2.4.5 даних умов договір страхування діє за межами України та країни постійного проживання страхувальника/застрахованої особи, в країні, вказаній у частині "Особливі умови страхування" договору та пунктом 2.4.3 цих же умов визначено, що дія договору страхування закінчується з моменту перетину страхувальником/застрахованою особою державного кордону України під час в`їзду в Україну, але не пізніше вказаної у договорі дати закінчення строку дії договору страхування.

Відповідно до п. 2.7.1.3 даних умов страхування страховик зобов`язався при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату у передбачений договором страхування строк та у встановленому договором порядку. За несвоєчасне здійснення страхової виплати з вини страховика страхувальнику/застрахованій особі сплачується пеня за кожний банківський день прострочення платежу в розмірі 0,1% від суми, що належить до сплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла за період прострочення платежу.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат на хірургічне втручання на проведення некостного металоостеосинтизу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відшкодування цих витрат не передбачено умовами укладеного між сторонами договору.

Посилання в апеляційній скарзі на безпідставну відмову у задоволенні вимог щодо стягнення моральної шкоди, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки умовами договору страхування, а саме п 3.5.5, не передбачено відшкодування моральної шкоди.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко