ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
Справа № 683/3648/14-ц
Провадження № 22-ц/4820/1621/19
УХВАЛА

30 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Гринчука Р.С., Грох Л.В., Купельського А.В.,

секретар Дубова М.В.,

з участю представника апелянта,

заявника та його представника,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Старокостянтинівська міська рада, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2015 року, суддя Бондарчук Л.А.,

встановив:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту прийняття спадщини.

В обґрунтування заяви зазначив, що після смерті його матері, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина за законом, до складу якої входить Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_1 . Він, як єдиний спадкоємець померлої першої черги, прийняв спадщину, оскільки вступив у володіння та управління спадковим майном, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через недоведеність факту прийняття спадщини.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12.02.2015 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Старокостянтинові.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , який не приймав участі в справі в суді першої інстанції, просив скасувати рішення суду, заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду у зв`язку з порушенням судом норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на те, що заявник ОСОБА_1 ввів суд в оману, оскільки навмисно не повідомив суд про наявність у померлої ОСОБА_3 також іншого спадкоємця за законом першої черги, дочки ОСОБА_4 а також спадкоємця за заповітом, яким є він відповідно до заповіту від 11.01.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори. Оскільки він заперечує право ОСОБА_1 на спадщину, враховуючи прийняття ним спадщини, його незаконно не було залучено до участі у справі в суді першої інстанції. Вважає, що у зв`язку з наявністю в даному випадку спору про право, заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечив проти апеляційної скарги та просив суд апеляційної інстанції залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В суді представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Заявник та його представник в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечили, підтримали рішення суду першої інстанції та, зокрема, зазначили, що оскаржуваним рішенням суду не було вирішено питання про права та обов`язки апелянта.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Як передбачено п. 8 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 17 ЦПК України установлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Доводи апелянта про порушення його прав оскаржуваним рішенням суду не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду.

Справа не містить об`єктивних даних, які б вказували на порушення права апелянта ОСОБА_2 рішенням суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, які були предметом дослідження суду першої інстанції а також додаткових матеріалів, доданих ОСОБА_2 до апеляційної скарги, апелянт є внуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Як вбачається зі змісту фотокопії заповіту від 11.01.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Голуб О.Є., ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_2 .

Статтею 548 ЦК України в редакції 1963 року встановлено, що для придбання спадщин необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

За містом частин першої та другої статті 549 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість для спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщин, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

При ухваленні спірного рішення судом було встановлено, що після смерті ОСОБА_3 28.12.2003 року фактично у володіння спадковим майном вступив спадкоємець першої черги за законом, син ОСОБА_1 Інші спадкоємці за законом та за заповітом спадщину не прийняли. Такі обставини були встановлені судом на підставі доказів, які містяться в справі.

В той же час апелянт ОСОБА_2 , який є внуком ОСОБА_3 не надав суду апеляційної інстанції об`єктивних даних щодо прийняття ним спадщини після смерті баби в порядку, передбаченому нормами цивільного законодавства, а сам по собі факт складення спадкодавцем заповіту на користь спадкоємця не підтверджує прийняття ним спадщини.

Оскільки судом не встановлено обставин, на підставі яких можливо зробити висновок про прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , тому відсутні правові підстави для висновку про порушення права апелянта оскаржуваним судовим рішенням.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За таких обставин, з урахуванням п. 8 постанови Пленуму Верхового Суду України № 12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 не відноситься до осіб, які мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2015 року, в зв`язку з чим апеляційне провадження за його апеляційною скаргою підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 352, 362, 389, 390 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Закрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2015 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 03.10.2019 року.

Судді Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.В. Купельський