Справа № 584/168/19
Провадження № 2/584/299/19
РІШЕННЯ

Іменем України

25.09.2019 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого судді Токарєва С.М.

при секретарі Зікрати Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 , третя особа - Путивльська районна державна адміністрація Сумської області, про визнання правочину недійсним,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Путивльського районного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_4 та просить визнати недійсним правочин - "Конспект бесіди" від 31.03.2017, який підписаний сторонами.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сторони перебували в цивільному шлюбі як чоловік та жінка з 2011 по 2014 рік, від якого народилась донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюбні відносини припинились у 2014 році. Донька з народження проживала з позивачем у м. Київ, де і зареєстрована ( АДРЕСА_1 ), з 2016 року - в Німеччині з матір`ю.

Відповідач є громадянином Німеччини, проживає на території України, де має посвідку на постійне проживання, видану в порядку Закону України "Про імміграцію", у Путивльському районі, с. Спадщина, АДРЕСА_2 .

Розпорядженням голови Путивльської районної державної адміністрації № 290-ОД від 15.07.2016 було визначено місце проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, - позивачкою по справі.

Рішенням від 24.08.2016 суду м. Целлє Німеччини було затверджено мирову угоду, яку уклали сторони, про визначення місця проживання дитини в Німеччині та проведення часу у батьків по 3 тижні почергово.

Але відповідач, не виконуючи таке рішення суду, протиправно, без згоди позивача вивіз доньку із Німеччини в Україну та сховав її проїзний документ, чим з 16.12.2016 порушив рішення суду міста Целлє Німеччини. Дитину матері не повернув, влаштував її до дитсадочку.

Позивач була змушена спільно з батьком дитини подати заяву про прийняття доньки до школи в м. Путивль Сумської області, де дитина навчалась до середини листопада 2017 року.

При цьому, відповідач зареєстрував основне місце проживання доньки в Німеччині за своїм постійним місцем проживання, як передбачено угодою батьків, що затверджена рішенням суду міста Целлє від 24.08.2016 щодо проживання дитини в Німеччині.

Позивач, навчаючись в Німеччині, на виконання рішення суду міста Целлє від 24.08.2016, відвезла доньку в Німеччину в листопаді 2017 року. З листопада 2017 року по 11.10.2018 позивач з донькою проживали в Німеччині, 6 місяців переховуючись від насильства з боку відповідача в Будинку запобігання насильству відносно жінок в Німеччині.

Відповідач звернувся до суду в Німеччині про викрадення дитини позивачем та повернення її в Україну, в місце незаконного без його згоди вивезення.

12.10.2018 відповідно до рішення Вищого суду землі ОСОБА_7 Німеччини від 09.10.2018 про повернення дитини ОСОБА_8 в Україну, позивач повернулась з донькою в Україну в АДРЕСА_1 (за місцем реєстрації).

На сьогодні відповідач категорично забороняє вивозити доньку в Німеччину, де позивач постійно проживає (має житло, зареєстрована сама та зареєстрована дитина, має медичну страховку, навчається дитина) та навчається в Університеті Мистецтв та Дизайну в м. ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), не дивлячись на те, що є розпорядження № 290-ОД від 15.07.2017 про визначення місця проживання дитини в сім`ї матері та мирова угода батьків, затверджена рішенням суду міста Целлє (Німеччина) від 24.08.2016. у дитини в Німеччині сформоване коло друзів, коло активностей (музична школа, школа наїзників на поні, циркова школа) та існує сильна прив`язаність до початкової школи, в яку вона ОСОБА_11 повернутися.

Відповідач посилається на те, що ним з позивачкою укладений так званий правочин - "Конспект бесіди" від 31.03.2017, який є угодою між батьками щодо визначення місця проживання дитини в Україні в сенсі ст. 157 СК України, яким було змінено домовленість між батьками, затверджену мировою угодою німецького суду міста Целлє від 24.08.2016. Отже, з таких підстав відповідач заперечує щодо вивезення дитини до Німеччини, як до постійного місця її проживання, як це було визначено розпорядженням № 290-ОД від 15.07.2016 та рішенням суду міста Целлє Німеччини від 24.08.2016.

Відповідно до ч.4 ст. 157 СК України батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Але "Конспект бесіди" від 31.03.2017 не може бути правочином в сенсі ст. 157 СК України, як договором про здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, оскільки такий договір по-перше посвідчений не нотаріально (не дотримано форми), а по-друге, такий договір не регулює в сенсі ст. 157 СК України "здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків" тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, отже є недійсним відповідно до діючого законодавства України.

З огляду на таке, посилаючись на положення ст. 157 СК України та ст.ст. 16, 203, 204, 215, 626, 628, 636 ЦК України, позивач просила суд визнати недійсним правочин - "Конспект бесіди" від 31.03.2017, який підписаний сторонами.

Ухвалою судді від 04.03.2019 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 16.04.2019 було залучено до участі у справі у якості третьої особи Путивльську районну державну адміністрацію, як орган опіки та піклування, а також закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

У відзиві на позовну заяву відповідач Д-р Кремєр ОСОБА_12 зазначив, що заявлений позов він вважає безпідставним , оскільки позивачем не надано обгрунтування заявлених вимог. Стосовно самого "Конспекту бесіди" відповідач вважає, що це була дійсна домовленість між ним та позивачем, яка має саме таке її вираження, і ніхто не змушував сторони його складати й підписувати. Щодо форми, то саме в такий спосіб сторони виразили своє бачення щодо участі кожного у вихованні дитини. Дійсно, сторони декілька разів намагались нотаріально посвідчиити цей документ, навіть звертались до нотаріуса, але той пояснив, що такої письмової домовленності буде достатньо для дотримання його умов, і такий документ не потребує обов`язкового нотаріального посвідчененя. З огляду на те, що перекладом та редагуванням "Конспекту бесіди" займалась сама позивач, що свідчить про відсутність підстави вважати, що документ складався під примусом або сторона не розуміла його змісту та про необгрунтованість інших підстав для визнання вказаного правочину недійсним. Тим паче, що спочатку позивач дотримувалась умов вказаного правочину, оскільки через кожні три тижні передавала відповідачеві дитину, а тому визнавала його, як дійсний правочин до 16.11.2017. З огляду на таке, просив відмовити у задоволенні позову ( т. 1 а.с. 96-97).

У письмових поясненнях третя особа - Путивльська районна державна адміністрація, як орган топіки та піклування, зазначила, що вона вважає, що "Конспект бесіди", підписаний сторонами 31.03.2017 не може бути правочином в розумінні ст. 157 СК України, як договір про здійснення батьківських прав та виконання обов`язків.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, при цьому, представник позивача звернулася до суду з письмовою заявою, в якій заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглянути без участі позивача на підставі наявних у справі доказів.

В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, при цьому, представник відповідача звернулася до суду з письмовою заявою, в якій проти заявлених позивачем позовних вимог заперечувала та просила справу розглянути без її участі та без участі відповідача.

В судове засідання представник третьої особи не з`явився, при цьому, представник третьої особи звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила справу розглянути без її участі та зазначила, що позиція Путивльської районної державної адміністрації Сумської області викладена у її письмових поясненнях по даній справі.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12.11.2011 Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, сторони по справі є батьками дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( т. 1 а.с.11).

Як вбачається зі змісту письмового документа, який складено трьома мовами: російською, українською, німецькою та підписаний сторонами 31.03.2017 в м. Путивль, вказаний документ українською мовою іменується "Замальовки з бесіди" та складається з п`яти пунктів: 1) 31 березня 2017 року обидва батьки ОСОБА_8 Октябрінки Катрич- ОСОБА_13 дійшли згоди, що основним місцем проживання дитини фактично є спільне помешкання у АДРЕСА_3 , а також, що ОСОБА_14 буде від 24 квітня відвідувати курс по підготовці НВО м. Путивль, а також від 1 вересня 2017 року почне навчання у 1-му класі НВО м. Путивль. Це відповідає побажанням дитини. 2) У зв`язку з тим, що підготовка до школи починається від 8:30 24 квітня 2017 року в м. Путивль, обидва батьки дійшли згоди, що ОСОБА_14 повертається до м. Путивль 22 квітня 2017 року до 16:00 до спільного помешкання, щоб відмінно підготуватися до школи та пристосуватися (акліматизуватися) до Путивля. 3) Внаслідок позитивного досвіду початку 2017 року, обидва батьки спробують надалі продовжувати в летючий інтегруючий спосіб передавати відповідальність за дитину, причому бажання дитини в кожний момент є головним аргументом. Піклування про дитину може передаватись як похвилинно так і почасово. При бажанні дитини інший з батьків зменшує присутність та увагу на дитину, причому не обов`язково потрібно зникати з поля зору дитини. 4) Під час подорожі удвох рекомендується: вести щоденник, в який заносяться час та зміст їжі; початок та кінець тихої години, розчісувати волосся дитини кожного ранку та зав`язувати волосся за бажанням дитини або у хвости, або у коси; щовечора чистити зуби; щоденно підмивати дитину; мити волосся щопочатку місяця; перевіряти нігті раз на тиждень. 5) Усі три мовні варіанти - російська, українська та німецька, мають силу аутентичного тексту та перевірені обидвома батьками, узгоджені та знаходяться у відповідності з побажаннями обох. Зміни, доповнення та подальші пропозиції вносяться лише у письмовій формі (а.с.20).

В силу положень ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню (ч.1-4 ст. 157 СК України).

Як вбачається із висновку Путивльської районної державної адміністрації Сумської області від 13.05.20-19 № 01-21/1365 щодо розв`язання спору, наданого нею як органом опіки та піклування відповідно до вимог ч. 5 ст. 19 СК України, в ньому зазначено, що Путивльська районна державна адміністрація Сумської області вважає, що "Конспект бесіди", підписаниий ОСОБА_1 та ОСОБА_15 31.03.2017 не може бути правочином в розумінні ст. 157 СК України, як договір про здійснення батьківських прав та виконання обов`язків. (т. 1 а.с. 227-229).

Проаналізувавши зміст підписаного сторонами 31.03.2017 документу під назвою "Конспект беседы/ Замальовки з бесіди/Gesрrachsnotiz", суд приходить до висновку про те, що цей документ не є договором у розумінні ч. 4 ст. 157 СК України щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини.

В силу вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на таке, та обставина, що вказаний документ не було нотаріально посвідчено, не є належною підставою для визнання його недійсним на підставі ст. 215 ЦК України, відповідно до положень частини першої якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,81,141,263-265 ЦПК України,

вирішив:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку через Путивльський районний суд Сумської області до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 04.10.2019.

Суддя С.М.Токарєв