Ухвала

27 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 552/7427/18

провадження № 61-15135ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» на рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 березня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 липня 2019 року у справі за позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» до ОСОБА_1, третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про визнання правовідношення припиненим,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (далі - КП «Полтававодоканал») 06 серпня 2019 року звернулось до Верховного Суду засобами поштового зв'язку з касаційною скаргою у вищевказаній справі з пропуском строку на касаційне оскарження, установленого статтею 390 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 16 серпня 2019 року касаційну скаргу КП «Полтававодоканал» залишено без руху для усунення виявлених недоліків до 18 вересня 2019 року, але не більше десяти днів з дня вручення ухвали, зокрема: запропоновано скаржнику надати докази на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду та докази сплати судового збору у розмірі 3 524,00 грн.

У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: платіжне доручення від 05 вересня № 14945 про сплату судового бору у розмірі 3 524,00 грн, копія сторінки журналу вхідної кореспонденції КП «Полтававодоканал», копія першої сторінки постанови Полтавського апеляційного суду з відміткою про її прийняття.

Верховний Суд, розглядаючи питання про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, дійшов наступного висновку.

Відтиск штампа вхідної кореспонденції заявника 15 липня 2019 року на супровідному листі апеляційного суду та копія сторінки журналу вхідної кореспонденції не є належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України, оскільки реєстрація вхідної кореспонденції є односторонньою дією. За відсутності конверта, яким направлялась копія постанови Полтавського апеляційного суду від 03 липня 2019 року або довідки відділення поштового зв'язку ПАТ «Укрпошта» про дату вручення такого поштового відправлення, посилання заявника на дату реєстрації вхідної кореспонденції не є належним доказом факту отримання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції 15 липня 2019 року.

За таких підстав, наведені у заяві підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки зазначені обставини не підтверджені належними доказами (копією конверта зі штрихкодовим ідентифікатором, тощо).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, від 3 квітня 2008 року № 3236/03, § 41, ЄСПЛ).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, від 21 грудня 2010 року № 17160/06 та № 35548/06, § 34,).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз'яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

У клопотанні про поновлення процесуального строку заявник не наводить поважних причин, що перешкодили звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою з дотриманням процесуальних строків та які б виправдовували втручання касаційного суду у принцип правової визначеності судових рішень.

З урахуванням наведеного та відповідно до положень частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для подання заяви про поновлення пропущеного строку з наведенням інших підстав для його поновлення з наданням відповідних доказів на підтвердження наведених ним обставин, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховний Суд звертає увагу заявника, що відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Керуючись статтями 127, 390, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені Комунальним підприємством Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 березня 2019 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 03 липня 2019 року неповажними.

Касаційну скаргу Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» на рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 березня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 липня 2019 року залишити без руху для усунення зазначених недоліків касаційної скарги до 30 жовтня 2019 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку касаційного оскарження не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для його поновлення визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков