№ справи687/845/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 жовтня 2019 року смт.Чемерівці

Чемеровецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Горобець Н.О.,

за участю секретаря Матушкіної М.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чемерівці Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказавши, що він є власником будинку АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрована колишня дружина його сина - ОСОБА_3 , яка з січня 2017 року у вищевказаному будинку не проживає, а тому просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надійшло.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Зарічанської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області від 11.06.2019 року, в будинку АДРЕСА_1 зареєстрована, але не проживає ОСОБА_3 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтвердили суду, що ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 не проживає з 2017 року.

За змістом положень ст.ст.316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Аналогічні положення визначенні у ст. 150 ЖК України згідно якої, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не є власником спірного помешкання, не проживає в будинку АДРЕСА_1 понад один рік. Доказів поважності причин відсутності відповідача понад встановлені строки у вказаному житловому приміщення судом не здобуто.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 316, 317, 383, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 223, 258, 263-265, 280-281 ЦПК України суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 768 грн. 40 коп. понесених судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 04 жовтня 2019 року.

Суддя