Справа № 525/1008/19
Провадження №2/525/305/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2019 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Хоролець В.В., при секретарі Пархоменко Я.І., розглянувши на підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радивонівського старостинського округу Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що народився він ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області в сім`ї своєї матері ОСОБА_2 . Свого батька позивач ОСОБА_1 не пам`ятає і йому нічого про нього не відомо. Мати позивача у справі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок розташований на неприватизованій земельній ділянці. Позивачем було вчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Після сплину шестимісячного терміну позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори за оформленням свого права на спадщину, однак отримав вмотивовану постанову про відмову від вчинення нотаріальних дій. У постанові вказано, що причиною такої відмови є відсутність правовстановлюючих документів на об`єкт спадкування, а саме на вищевказаний будинок.

Позивач вказує, що вищезазначений житловий будинок було побудовано сім`єю ОСОБА_3 (його діда), приблизно в 1960-му році. Побудовано: власне жилий будинок, вартістю на даний час 62276 грн., а всього вартість господарства 69351 грн. Житловий будинок з господарськими спорудами було побудовано сім`єю ОСОБА_3 за власні кошти, своїми силами і для потреб своєї сім`ї. Тобто, згідно норм діючого на той час законодавства право власності на житловий будинок з господарськими спорудами набуте ОСОБА_3 на законних підставах, хоча єдиним документом, підтверджуючим це право власності є запис, зроблений у погосподарській книзі Радивонівської сільської ради. Вказане господарство відносилося до суспільної групи колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3 . Він же в погосподарській книзі Радивонівської сільської ради значиться головою двору і на даний час.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дід позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , після його смерті в господарстві залишилася проживати покійна мати позивача ОСОБА_4 як вказано в довідці сільської ради. Покійна мати позивача прийняла спадщину після смерті свого батька шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном згідно діючого на той час законодавства, і стала фактично єдиною власницею житлового будинку з господарськими спорудами. Хоча юридично спадщину не оформила. Інших спадкоємців та членів колгоспного двору на день смерті діда не було. Оскільки позивач ОСОБА_1 влітку 1972 року виписався з с. Мар`янівка ( АДРЕСА_2 Чапаєвки) і з членів колгоспного двору, і на підставі діючого на той час законодавства через три роки втратив права на майно колгоспного двору.

У документах сільської ради, у свідоцтві про народження позивача вказано прізвище матері « ОСОБА_5 », однак, коли їй видавали паспорт українського зразку, було невірно проведено транскрипцію прізвища і в українському варіанті воно написане як « ОСОБА_6 ». На це ж прізвище було видане свідоцтво про смерть матері позивача. 09 січня 1990 року позивач змінив прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_7 », про що додає відповідний документ.

Посилаючись на вищевказані обставини та на те, що в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.а.с.2-3).

Ухвалою суду від 19.08.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі та підготовче засідання призначено на 24.09.2019 року; витребувано від в.о. державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/відсутність заповіту після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , останнім місцем проживання якої було с. Мар`янівка Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів. А також у Полтавському обласному нот ареальному архіві відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/відсутність заповіту після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , 1898 р.н., останнім місцем проживання якого було с. Мар`янівка Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів (а.с.19).

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В. в період часу з 15 липня 2019 року по 24 липня 2019 року перебував на лікарняному, в період часу з 22 липня 2019 року по 09 серпня 2019 року включно суддя Хоролець В.В. перебував у щорічній відпустці (в межах цього періоду з 29 липня 2019 року по 06 серпня 2019 року перебував на лікарняному), тому процесуальний рух у справах не здійснювався (справи не розглядались). Розгляд справи відкладено на 09.09.2019 року. Підготовче засідання по справі відкладено на 06.09.2019 року.

До проведення підготовчого судового засідання у справі від відповідача у справі виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Радивонівського старостинського округу Полтавської області до суду надійшли листи №25 від 11.09.2019 року про те, що даний відповідач визнає заявлені позовні вимоги позивача і просить провести відповідне засідання у відсутність представника даної сільської ради (а.с.26).

Позивач 24.09.2019 року в судове засідання не з`явився, він належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи по суті, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Радивонівського старостинського округу Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку

спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 та зроблено відповідний запис за № 9 (а.с.4).

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: с. Мар`янівка Великобагачанського району Полтавської області померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть та зроблено відповідний актовий запис за № 10 (а.с.5).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 25.01.1990 року, виданого Радивонівською сільською радою Великобагачанського райвідділу ЗАГС вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області, про що в книзі записів реєстрації актів про народження 25.02.1949 року зроблено відповідний запис за № 12, де батьками зазначено в графі батько записано лише ім`я ОСОБА_8 , в графі мати ОСОБА_4 (а.с.6).

З свідоцтва про народження ОСОБА_4 , виданого Бригадирівка Великобагачанського району вбачається, що вона народилася 10.07.1922 про що в книзі записів актів громадського стану про народження 10.07.1922 року зроблено відповідний запис № 38 (а.с.7).

З свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_4 від 09.01.1990 року, виданого Комсомольським міським ЗАГС Полтавської області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , змінив прізвище на ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації актів про зміну прізвища, імені, по батькові зроблено запис за № 1 (а.с.8).

З інформаційної довідки виданої ФОП ОСОБА_9 27.11.2018 року № 329 виданої ОСОБА_1 вбачається, що домоволодіння розташоване в Великобагачанському АДРЕСА_1 складається з житлового будинку (літ. - А 1), погріб (літ. Б) (а.с.9).

Домоволодіння по АДРЕСА_1 складається в цілому відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок з житлового будинку (літ. А-1), сараю (літ. Б) (а.с.а.с.10-12).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради вбачається, що згідно запису погосподарської книги №12 особовий рахунок 468 Раддивонівської сільської ради, станом на 15.04.1991 року домоволодіння в АДРЕСА_3 , відноситься до колгоспного двору. Головою колгоспного двору значиться ОСОБА_3 . Члени домогосподарства ОСОБА_4 дочка (а.с.13).

Постановою від 27.09.2018 року в.о. державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області, державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в с. Чапаєвка, Великобагачанського району Полтавської області, після померлої ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.14).

З повідомлення в.о. завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори, завідувача Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманець М.В. №01-09/572 від 06.09.2019 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 за № 127/2016. Спадкоємцем, який прийняв спадщину згідно закону є її син ОСОБА_1 . Заяв від інших спадкоємців та претензії від кредиторів не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с.а.с.28-31).

З повідомлення в.о. завідувача Полтавського обласного державного нотаріального архіву №2745/01-20 від 09.09.2019 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що інформація відносно заповіту від імені ОСОБА_3 відсутня, а також відсутня інформація щодо спадкової справа після померлого ОСОБА_3 (а.с.а.с.32-35).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження.

Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 (щодо житлового будинку з господарськими будівлями) є позивач у справі ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок), позивач ОСОБА_1 не може оформити своє право на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , тому змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК).

Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу.

Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, визнання відповідачем позову, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Радивонівського старостинського округу Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.15,16,328,392,1216-1218,1220,1261,1296,1297 ЦК України, ст.ст.4,11,12,13,76-80,81,83,197,200,206,247,259,263-265,272-273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Радивонівського старостинського округу Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування - задовольнити.

В порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем першої черги право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та який складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. А-1), сараю (літ. Б).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ; відповідач Радивонівський старостинський округ Великобагачанського району Полтавської області, місце знаходження с. Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області.

Повний текст рішення складений 04.10.2019 року.

Суддя В.В. Хоролець