Справа № 453/440/17 Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я.
Провадження № 22-ц/811/905/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р..

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар: Іванова О.О.

з участю: представника позивача ОСОБА_2- адвоката Гороха В.В., відповідача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03 квітня 2018 року ухваленого судом у складі судді Микитина В.Я. у справі №453/440/17 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про реальний розподіл земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

24.04.2017 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 звернулися в суд із позовною заявою, в якій, з урахуванням поданої 05.03.2018 року заяви про зміну предмета позову, просять провести реальний розподіл земельної ділянки площею 0,0700 га. для ведення особистого селянського господарства, розташованої у смт. Славське Сколівського району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_1 між ними та відповідачем, як її трьома співвласниками відповідно до визначених ідеальних часток співвласників - по 1/3 частині у кожного. Зокрема просять надати позивачу ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 233,33 кв. м. з такими розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки А: 9,81 м. п.; 27,15 м. п.; 7,11 м. п. та 28,35 м. п.. Просять надати позивачу ОСОБА_6 у власність земельну ділянку площею 233,33 кв. м. з такими розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки Б: 26,48 м. п.; 4,70 м. п.; 3,13 м. п.; 27,15 м. п. та 26,48 м. п.. Просять надати відповідачу ОСОБА_4 у власність земельну ділянку площею 233,33 кв. м. з такими розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки Б: 9,81 м. п., 26,15 м. п.; 8,24 м. п. та 26,48 м. п.. Судові витрати у справі позивачі просять стягнути з відповідача.

Позов обґрунтовано тим, що спірна земельна ділянка належать позивачам та відповідачу на праві спільної часткової власності у відповідних ідеальних частинах і така обставина підтверджується відповідними правовстановлюючими документами. Спільне володіння, користування та розпорядження спірною земельною ділянкою є неможливим через неприязні відносини позивачів із відповідачем, а тому є необхідність проведення її реального розподілу і, таким чином, усунення порушень прав позивачів як її співвласників. Позивачі зазначають, що відповідач у добровільному порядку відмовляється провести реальний розподіл спірної земельної ділянки, згоду на такий розподіл не надає. Відтак, на переконання позивачів, спір може бути вирішено тільки у судовому порядку у межах наданих повноважень. При цьому, на підтримання уточнених позовних вимог позивачі посилаються на висновок № 3193 судової земельно-технічної експертизи від 29.01.2018 року, виконаний у даній справі на підставі відповідної ухвали суду про призначення такої експертизи.

Оскаржуваним рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_6 задоволено.

Вирішено провести у натурі розподіл земельної ділянки площею 0,0700 га. для ведення особистого селянського господарства, розташованої у смт. Славське Сколівського району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_1, між її трьома співвласниками - ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, пропорційно їхніх часток у вказаній земельній ділянці - по 1/3 частині у кожного.

Надано позивачу ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 233,33 кв. м. з такими розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки А: 9,81 м. п.; 27,15 м. п.; 7,11 м. п. та 28,35 м. п..

Надано позивачу ОСОБА_6 у власність земельну ділянку площею 233,33 кв. м. з такими розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки Б: 26,48 м. п.; 4,70 м. п.; 3,13 м. п.; 27,15 м. п. та 26,48 м. п..

Надано ОСОБА_4 у власність земельну ділянку площею 233,33 кв. м. з такими розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки Б: 9,81 м. п., 26,15 м. п.; 8,24 м. п. та 26,48 м. п..

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_4 В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим. Стверджує, що поза увагою суду залишився той факт, що позивачами в місцевій газеті було розміщене оголошення про визнання державного акту на спірну земельну ділянку недійсним та лише після цього оголошення був поданий позов у суд. Судом не отримано жодного доказу про наявність в архіві другого примірника оригіналу Державного акту. Зазначає, що заяву про зміну підстав позову підписано адвокатом Горох В.В., однак останній допущений до участі у справі без належно підтверджених повноважень. Звертає увагу, що в даний час відкрито кримінальне провадження за її заявою щодо підроблення позивачами документів при оформленні Державного акту на спірну земельну ділянку. Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У Відзиві на апеляційну скаргу адвокат Горох В.В. зазначає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, дотримався вимог матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу вважає необґрунтованою. Звертає увагу, що оголошення в газеті про втрату Державного ату та визнання його недійсним необхідне для проведення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в порядку передбаченому п.53 Постанови КМУ від 235.12.2015 року «Про порядок державної реєстрації речових прав та їх обтяжень». Вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про технічну можливість реального розподілу спірної земельної ділянки, яка визначалась експертом на основі результатів проведеного на місці обстеження, без відхилення від ідеальних часток у такій земельній ділянці. Щодо повноважень адвоката, зазначає, що відповідно до редакції ч.2 ст.42 ЦПК України, яка була чинною до 15.12.2017 року документом, що посвідчує повноваження представника був договір про надання правової допомоги, оригінал якого був пред'явлений в судовому засіданні. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У Відповіді на відзив відповідач зазначає, що на її заяву від 24.04.2017 року про видачу копії Державного акту начальником відділу Держгеокадастру у Сколівському районі дано відповідь від 18.05.2017 року про те, що Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку відсутній.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_2 адвоката Гороха В.В., вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є власниками спірної земельної ділянки по 1/3 частці кожному площею 0, 0700 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Славське Сколівського району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_1, що підтверджується належно посвідченою копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 05.09.2005 року Славською селищною радою Сколівського району Львівської області та зареєстрованого у встановленому законом порядку за № НОМЕР_3 (а.с.8).

Спірна земельна ділянка набута сторонами на підставі договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 04.08.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Сколівського РНО Батлюк Ю.П. за реєстровим номером 1038 (а.с.9), що відповідає вимогам ст. 334 Цивільного кодексу України (далі ЦК).

Сторонам по справі у встановленому законом порядку видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, а також Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 13-15).

Згідно п.1 Договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 04.08.2005 року ОСОБА_9 продав, а ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6 купили в рівних частках земельну ділянку площею 0, 0700 га, що становить 48/100 ідеальних частин земельної ділянки , яка в цілому складається з 0, 1459 га та 20/100 ідеальних частин від земельної ділянки, яка в цілому складається 0, 3500 га наданої для ведення особистого селянського господарства без зміни її цільового призначення, яка знаходиться в смт. Славське Сколівського району Львівської області.

Отже, ідеальна частка земельної ділянки кожного із 3-ьох співвласників становить 1/3 частку від придбаної земельної ділянки площею 0, 0700 га.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За змістом ч.1,3 ст. 358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч.1, 2 ст. 367 ЦК майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

В силу приписів ч.1 ст. 86, п.б ч.1 ст. 87 Земельного кодексу України (далі ЗК) земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності ( спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає внаслідок придбання у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 143 ЦПК призначив судову земельно-технічну експертизу для визначення в натурі частки земельної ділянки, що відповідає її розміру та на підставі Висновку №3193 за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи від 29.01.2018 року проведеної Львівським НДІСЕ МЮУ провів реальний розподіл спірної земельної ділянки, виділивши кожному співвласнику рівну з іншими частку земельної ділянки та безперешкодний доступ до своїх ділянок кожного із співвласників. (а.с. 87-91).

Вирішуючи спір, суд керувався вимогами чинного земельного законодавства, доданими до матеріалів справи належними та допустимими доказами, які підтверджували право кожного із співвласників право власності на спірну земельну ділянку , що відповідає вимогам ст.ст. 76-81 ЦПК.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги побудовані на припущеннях та не мають для суду юридичної сили.

Співвласник 1/3 частки спірної земельної ділянки, відповідач ОСОБА_4 не обділена у своїй частці на право власності на земельну ділянку. Доводи відповідача ОСОБА_4 про те, що її батько ОСОБА_9 продавав іншу земельну ділянку, а не ту, на яку претендують позивачі, не відповідає встановленим обставинам справи. Доказів для спростування позовних вимог відповідачем ОСОБА_4 не надано. Пояснення відповідача ОСОБА_4 про відсутність Державного акту на право власності на спірну земельну ділянку спростовується матеріалами справи (а.с.8).

Визначаючи розміри земельної ділянки ОСОБА_6 суд першої інстанції відійшов від зазначених розмірів що пропонувалися експертом та зазначив у рішенні від 03.04.2018 року наступне: надати позивачу ОСОБА_6 у власність земельну ділянку площею 233, 33 кв.м з такими розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки Б: 26, 48 м.п; 4,70 м.п.; 3, 13 м.п.; 27, 15 м.п та 26, 48 м.п в той час як експертом зазначено 9, 81 м.п., а не 26, 48 м.п.

Відповідно до статті 376 ч.1 п.3 підставами для зміни судового рішення у відповідній частині є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.3, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03 квітня 2018 року змінити в частині визначення розмірів земельної ділянки ОСОБА_6, виділивши ОСОБА_6 у власність земельну ділянку площею 233,33 кв.м з такими розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки Б: 26, 48 м.п; 4,70м.п; 3,13 м.п; 27, 15 м.п та 9,81 м.п.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк