ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2019 року м. Кропивницький

справа № 398/2380/19

провадження № 22-ц/4809/1416/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л. В.,

суддів Авраменко Т. М., Черненка В. В.

секретар Лазаренко-Шаповалова В. В.,

учасники справи :

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - адвокат Урсаленко Богдан Олександрович,

заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 липня 2019 року у складі судді Орловського В.В. у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення факту постійного перебування в Україні,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення факту постійного перебування в Україні (а.с. 1-2).

В обгрунтування заяви зазначав, що він разом із сім?єю проживав в м.Донецьк. У зв?язку з початком бойових дій на території їхнього проживання, 02 грудня 2014 року в?їхав з батьками на територію України, де спочатку проживали в м. Дніпропетровськ, а з 2015 року проживають у м.Олександрія Кіровоградської області. З 03 грудня 2014 року він та його батьки зареєструвалися як внутрішньо переміщені особи. 19 січня 2015 року він отримав довідку внутрішньо переміщеної особи та став на облік в Управлінні праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради. Він є інвалідом першої групи, йому ГУПФУ у Кіровоградській області призначена та виплачується пенсія відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Періодично згідно Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 (зі змінами) здійснюється верифікація та моніторинг достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання пенсій.

У зв?язку з тим, шо Державною Прикордонною службою України не було зафіксовано факту його в?їзду 02 грудня 2014 року на територію України, з метою підтвердження цієї підстави для призначення соціальних виплат йому, як внутрішньо переміщеній особі, та з метою усунення підстави для припинення таких виплат через відсутність інформації про в?їзд на територію України, просив суд встановити факт постійного перебуввання в Україні з 02 грудня 2014 року (а.с.1-2).

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 липня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 з підстав, передбачених ч.4 ст.315 ЦПК України, оскільки встановлення факту у даній заяві пов?язується з наступним вирішенням спору про право (а.с.5).

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, справу направити до суду першої інстанції для відкриття провадження та продовження розгляду.Зазначає, що заборгованість із виплати пенсії відсутня. Висновок суду про наявність спору про право, безпідставний, не ґрунтується на матеріалах заяви. Встановлення факту необхідно у зв?язку з відсутністю в базі даних Прикордонної служби відомостей про те, що він в?їхав на територію України. Ці відомості необхідні для підтвердження права на отримання соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі, а також для уникнення можливих спорів щодо припинення виплат або відмови у їх призначенні у майбутньому (а.с. 8-9).

Апеляційне провадження відкрито 02 вересня 2019 року, 13 вересня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 02 жовтня 2019 року ( а.с. 50, 56).

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін. Зазначає, що суд правомірно відмовив у відкритті провадження ( а.с. 58).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник заявника підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, у відзиві на апеляційну скаргу зазначив про розгляд справи в його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка представника заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту в порядку окремого провадження і з заяви вбачається, що встановлення факту пов?язується з наступним вирішенням спору про право.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки до такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Частиною 1 ст.315 ЦПК України передбачено перелік категорій справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Як свідчить зміст заяви ОСОБА_1 , у зв?язку з тим, що в базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» не було внесено інформацію про перетинання громадянином ОСОБА_1 державного кордону, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями в районах Донецької та /або Луганської областей, що мало місце 02 грудня 2014 року, йому необхідне встановлення факту перебування на території України з 02 грудня 2014 року.

Від встановлення цього факту залежить призначення йому соціальних виплат, як внутрішньо переміщеній особі або ж припинення цих виплат, оскільки така інформація періодично витребовується і перевіряється ГУПФУ у Кіровоградській області.

Заява про встановлення факту перебування на території України з 02 грудня 2014 року мотивована тим, що це необхідно для уникнення будь-яких можливих спорів про право у майбутньому з будь-якими державними органами.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно листа ГУПФУ у Кіровоградській області від 06 липня 2018 року виплата пенсії ОСОБА_1 припинялась, проте її виплату відновлено з 01 травня 2018 року, що свідчить про відсутність спору про право на час подання заяви до суду .

На вказані обставини суд першої інстанції увагу не звернув, не дав їм належну оцінку та відмовляючи у відкритті провадження передчасно дійшов до висновку про наявність підстав для застосування ч.4 ст.315 ЦПК України.

Суд вправі відмовити у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у тому випадку, коли із заяви убачається, що встановлення відповідного факту пов`язане із подальшим вирішенням певного спору про право.

При цьому, суд має в ухвалі зазначити в чому саме вбачається спір про право та який саме виник спір.

Разом з тим, суд не зазначив в чому саме полягає спір про право, та як встановлення зазначеного факту пов`язується із наступним судовим вирішенням спору про право.

Оскільки з вимог заявника не вбачається спору про право, а також необхідності вирішення спору про право, у суду першої інстанції не було правових підстав для відмови у відкритті провадження з цих підстав.

За таких обставин, ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі, не можна визнати законною і обґрунтованою.

Порушення судом норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду і оскільки ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі, то відповідно до ст.379 ЦПК україни вона підлягає скасуванню, а справу необхідно направити для розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п.6 ст.374, ст.ст.379, 381,382, 384 ЦПК україни, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 липня 2019 року.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 07 жовтня 2019 року.

Головуюча суддя Л. В. Суровицька

Судді Т. М. Авраменко

В. В. Черненко