Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 373/889/18

провадження № 61-8271св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

третя особа - державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Коляденко Ярослав Васильович.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2018 року у складі судді: Свояка Д. В., та постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року у складі колегії суддів: Андрієнко А. М., Соколової В. В., Поліщук Н. В.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Коляденко Я. В., про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості спадкування за законом.

Первісний позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 починаючи з 04 вересня 2004 року, почала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , з яким вела спільне господарство, доглядала його, коли той хворів, та здійснила його поховання після смерті. ОСОБА_1 вказувала, що має право на спадкування після смерті ОСОБА_3 разом із спадкоємцем першої черги (сином ОСОБА_3 ) - ОСОБА_2 , так як здійснювала догляд за ОСОБА_3 протягом всього періоду його хвороби, матеріально підтримувала їх родину, доглядала за господарством. Натомість ОСОБА_2 ухилявся від виконання свого обов`язку щодо догляду за батьком та взагалі ним не цікавився.

ОСОБА_1 просила:

встановити факт її проживання з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 04 вересня 2004 року;

визнати за нею право на спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у першу чергу разом із спадкоємцем першої черги ОСОБА_2 ;

стягнути з ОСОБА_2 всі витрати по сплаті судового збору.

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1

Зустрічний позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його баба ОСОБА_4 , єдиним спадкоємцем за заповітом після якої був його батько ОСОБА_3 , який фактично прийняв спадщину у відповідності до норм ЦК УРСР, вступивши в управління та володіння спадковим майном, але юридично її не оформив. ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 за законом першої черги та прийняв спадщину в установленому законом порядку. Однак, в отриманні свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, так як оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться у ОСОБА_1 , яка відмовляється їх надавати.

ОСОБА_2 просив:

визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який померлий фактично прийняв, але не оформив після смерті його матері ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 право власності на земельні ділянки площами 2,6412 га, 0,7998 га та 0,3407 га (загальною площею 3,7817 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ковалинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що належали ОСОБА_3 на підставі державного акту серії КВ № 031145 на право власності на земельну ділянку, виданого 13 серпня 2008 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2018 року первісний та зустрічний позов задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю з 04 вересня 2004 року до дня смерті ОСОБА_3

Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на житловий будинок, загальною площею 61,60 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який ОСОБА_3 фактично прийняв, але не оформив після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на земельні ділянки площами 2,6412 га, 0,7998 га та 0,3407 га (загальної площею 3,7817 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ковалинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що належали ОСОБА_3 на підставі державного акту серії КВ №031145 на право власності на земельну ділянку, виданого 13 серпня 2018 (кадастрові номери :03 :002:0004; :03:002:0006; :02:007:0013).

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 у першу чергу разом із спадкоємцем першої черги ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 з ОСОБА_3 вели спільне господарство та мали спільний побут. ОСОБА_1 , яка проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю більше п`яти років, входить в четверту чергу осіб, які мають право на спадкування за законом. ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері протягом шести місяців шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме: спадковим житловим будинком ОСОБА_3 заповіту не складав, а тому єдиним спадкоємцем за законом першої черги є його син - відповідач по справі ОСОБА_2 , який належним чином прийняв спадщину, подавши нотаріусу в установлений законом строк заяву про її прийняття. Належних та допустимих доказів, які б давали суду підстави для визнання права ОСОБА_1 на спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у першу чергу разом із спадкоємцем першої черги ОСОБА_2 суду не надано. Не надано доказів того, що спадкодавець ОСОБА_3 через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, яку надавала йому позивач тривалий час. Не доведено, що стан ОСОБА_3 до дня його смерті був безпорадним або він потребував сторонньої допомоги. Також, не надано доказів того, що ОСОБА_1 надавала тривалий час допомогу ОСОБА_3 , яка б виходила за межі звичайних дій, які обумовлюються спільним проживанням чоловіка та жінки, у тому числі матеріально забезпечувала та опікувалась. Тому суд вважав, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню. Позовна вимога про зміну черговості спадкування за законом задоволенню не підлягає у зв`язку з недоведеністю. Позовні вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2018 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Коляденко Я. В., про встановлення факту проживання однією сім`єю скасовано та постановлено нове рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу відмовлено. В іншій частині рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2018 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_3 заповіту не складав, а тому єдиним спадкоємцем за законом першої черги є його син - ОСОБА_2 , який належним чином прийняв спадщину, подавши до нотаріуса в установлений законом строк заяву про її прийняття. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом постановою нотаріуса №1817/02-31 від 08 квітня 2018 року ОСОБА_2 відмовлено в зв`язку із тим, що існує спір в судовому порядку з іншим спадкоємцем та ним не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно. ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами наявність юридичних фактів за наявності яких у позивача могло виникнути право на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених частиною другою статті 1259 ЦК України. При відхиленні доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що померлий ОСОБА_3 перебував у безпорадному стані через важку хворобу, а позивач тривалий час матеріально забезпечувала його, піклувалася про нього та допомагала, апеляційний суд вказав, що вказані обставини стосуються періоду 2012 року, а із свідоцтва про смерть ОСОБА_3 вбачається, що він помер через п`ять років, а саме 02 травня 2017 року, був на час смерті працездатним, працював водієм молоковоза.

При виході за межі доводів апеляційної скарги апеляційний суд вказав, що оскільки суд першої інстанції відмовив у зміні черговості спадкування та поділі спадкового майна, то встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю втрачає свій сенс, так як не створює жодних юридичних наслідків. Суд першої інстанції на це уваги не звернув та зробив помилковий висновок про задоволення вимог про встановлення факту, що має юридичне значення. За таких обставин колегія суддів зробила висновок про можливість вийти за межі апеляційної скарги та скасувати рішення суду першої інстанції в частині встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із спадкодавцем та постановити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Аргументи учасників справи

В квітні 2019 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати повністю постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року та скасувати рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права на спадкування за законом у першу чергу разом із спадкоємцем першої черги та в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким визнати за ОСОБА_1 право на спадкування за законом у першу чергу разом із спадкоємцем першої черги та відмовити у задоволенні зустрічного позову повністю. При цьому посилається на порушення судами норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що в 2003 році ОСОБА_1 познайомилася із ОСОБА_3 Згодом з 04 вересня 2004 року стала проживати з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку , який ОСОБА_3 отримав у спадщину від своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує, що проживали однією сім`єю з ОСОБА_3 , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обв`язки, але на той час не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. ОСОБА_3 хворів та з 11 січня 2012 року по 14 лютого 2012 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні судинної хірургії Київської обласної клінічної лікарні. Оскільки після хірургічного втручання ОСОБА_3 потребував сторонньої допомоги, то ОСОБА_1 постійно доглядала за ним, купувала ліки та продукти харчування, надавала йому допомогу, а згодом у ОСОБА_3 був діагностований рак лівої нирки. Акцентує увагу на тому що, син ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , який є спадкоємцем першої черги, за весь період хвороби свого батька ухилявся від виконання обов`язку щодо догляду за ним, взагалі не цікавився його станом здоров`я.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер та після його смерті відкрилася спадщина.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки площами 2,6412 га, 0,7998 га та 0,3407 га (загальною площею 3,7817 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ковалинської сільської ради Переяслав - Хмельницького району Київської області, що належали ОСОБА_3 на підставі державного акту Серії КВ №031145 на право власності на земельну ділянку, виданого 13.08.2008 (кадастрові номери : 03: 002:0004; :03:002:0006; :02:007:0013).

Вказаний житловий будинок померлий ОСОБА_3 успадкував після смерті своєї матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та за життя склала заповіт на користь ОСОБА_3 , посвідчений 11 вересня 1995 року секретарем виконкому Ковалинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Петрик Н .В.

ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері протягом шести місяців шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме: спадковим житловим будинком.

ОСОБА_3 заповіту не складав, а тому єдиним спадкоємцем за законом першої черги є його син - ОСОБА_2 , який належним чином прийняв спадщину, подавши до нотаріуса в установлений законом строк заяву про її прийняття.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 73/02-31 від 24 січня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги за законом, однак нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій, оскільки існує інший спадкоємець першої черги, який належним чином прийняв спадщину.

У видачі свідоцтва про право на спадщину постановою нотаріуса № 1817/02-31 від 08 квітня 2018 року ОСОБА_2 відмовлено в зв`язку із тим, що ним не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно та існуванням спору в судовому порядку з іншим спадкоємцем ОСОБА_1 .

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно частини першої статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Тлумачення статті 1259, 1264 ЦК України та частини першої статті 188 ЦПК України свідчить, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу має юридичне значення, оскільки тільки особа яка є спадкоємцем може пред`являти вимогу про зміну черговостіодержання права на спадкування. Тобто, вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є первісною, а вимога про зміну черговості похідною. За таких обставин, висновок апеляційного суду, що встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, не має юридичного значення у зв`язку відмовою в задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 , не відповідає статтям 1259, 1264 ЦК України та частини першої статті 188 ЦПК України.

Натомість суд першої інстанції встановивши, що ОСОБА_1 з 04 вересня 2004 року проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , зробив правильний висновок про задоволення вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 вересня 2018 року у справі № 743/126/17 зроблено висновок по застосуванню частини другої статті 1259 ЦК України і вказано, що «для набуття права на спадкування фізичною особою, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, необхідна наявність у сукупності таких умов: а) фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві; б) спадкодавець через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Під безпорадним станом слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування».

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши, що ОСОБА_1 не довела факт перебування ОСОБА_3 у безпорадному стані, суди зробили правильний висновок про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині зміни черговості одержання права на спадкування.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суди встановили, що ОСОБА_2 , є спадкоємцем померлого ОСОБА_3 за законом першої черги та прийняв спадщину в установленому законом порядку. Однак, в отриманні свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, так як оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться у позивача ОСОБА_1 , яка відмовляється їх надавати та існує судовий спір з ОСОБА_1 щодо спадщини.

За таких обставин, суди зробили обґрунтований висновок про необхідність задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 .

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду в частині відмови в задоволенні первісного позову про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення в іншій частині постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову апеляційного суду в частині відмови в задоволенні первісного позову про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу скасувати і залишити в силі у цій частині рішення суду першої інстанції. В іншій частині оскаржені рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу скасувати.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2018 року в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю з 04 вересня 2004 року до дня смерті ОСОБА_3 , залишити в силі.

В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року та рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2018 року залишити без змін.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року в скасованій частині втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук