Справа №443/1578/16-ц
Провадження №2/443/104/19
У Х В А Л А

про закриття провадження

25 лютого 2019 року м. Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Коліщук З.М.,

з участю секретаря судового засідання Шальвіри І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жидачівської міської Ради Львівської області, третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання незаконною відмови Жидачівської міської ради у задоволенні клопотання про виділення земельної ділянки під індивідуальне будівництво учаснику АТО,-

встановив:

У проваджені суду на стадії судового розгляду перебуває вказана цивільна справа, в якій судове засідання призначено на 25.02.2019 року.

Позивач ОСОБА_1 представник відповідача та третя особа, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали.

Відповідно до вимог ч. 2 ст .247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного. Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1, що він звернувся в суд з даним позовом до до Жидачівської міської ради Львівської області, третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_2, в якому просив про: визнання незаконною відмови міської ради Львівської області щодо надання йому земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) на території мікрорайону садибної забудови "За лікарнею", яка призначена для відведення під індивідуальне житлове будівництво для учасників бойових дій, які брали участь в антитерористичній операції і сім'ям загиблих військовослужбовців; зобов'язати відповідача ОСОБА_3 міську раду Львівської області прийняти рішення про надання йому земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) на території мікрорайону садибної забудови "За лікарнею", яка призначена для відведення під індивідуальне житлове будівництво для учасників бойових дій, які брали участь в антитерористичній операції і сім'ям загиблих військовослужбовців. При цьому із змісту позовної заяви вбачається, що позивач по суті не погоджується із відмовою органу місцевого самоврядування про відмову у наданні йому земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) на території мікрорайону садибної забудови "За лікарнею", яка призначена для відведення під індивідуальне житлове будівництво для учасників бойових дій, які брали участь в антитерористичній операції і сім'ям загиблих військовослужбовців.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій (далі - суб'єкт владних повноважень).

З огляду на положення статей 2, 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень(нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб'єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Земельний Кодекс України є, зокрема, тим актом цивільного законодавства, який передбачає підставою виникнення цивільних прав та обов'язків акти органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Так, відповідно до частин другої та третьої статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За статтею 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, через які також згідно зі статтями 83, 84 ЗК України набувається та реалізується право комунальної власності на землю та право державної власності на землю. Комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Статтею 80 ЗК України установлено, що самостійними суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Судом встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 пов'язані із оскарженням відмови Жидачівської міської ради Львівської області у надання йому земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) на території мікрорайону садибної забудови "За лікарнею", яка призначена для відведення під індивідуальне житлове будівництво для учасників бойових дій, які брали участь в антитерористичній операції і сім'ям загиблих військовослужбовців.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що спір ОСОБА_1 полягає в оскарженні фізичною особою дій (бездіяльності) органу місцевого самоврядування, як суб'єкта владних повноважень та її посадової особи у справі, що виникає із земельних правовідносин, а тому він повинен вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 247, 255, 256, 258, 261 ЦПК України,

ухвалив:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Жидачівської міської Ради Львівської області, третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання незаконною відмови Жидачівської міської ради у задоволенні клопотання про виділення земельної ділянки під індивідуальне будівництво учаснику АТО- закрити.

Роз'яснити позивачу, що він вправі звернутися за вирішення спору до відповідного суду з адміністративним позовом.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвалискладено 25.02.2019 року.

Суддя З.М.Коліщук