Постанова

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 639/3568/16-ц

провадження № 61-26888св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О. (судді-доповідача),

суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», Харківська міська рада,

третя особа - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 травня 2017 року, у складі колегії суддів: Пономаренко Ю. А., Кружиліної О. А., Піддубного Р. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» (далі - КП «Жилкомсервіс»), Харківської міської ради про зобов'язання вчинити дії, відшкодування майнової та моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, він проживає у квартирі АДРЕСА_1, що розташована на п'ятому поверсі п'ятиповерхового будинку. Будинок перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Харкова, балансоутримувачем його є КП «Жилкомсервіс». На протязі п'яти років квартиру під час опадів постійно заливає через дах будинку, про що своєчасно повідомлявся відповідач КП «Жилкомсервіс», комісією якого складалися відповідні акти обстеження квартири, за висновками яких встановлено необхідність проведення поточного ремонту шиферного покриття, звисів та жолобів над його квартирою. Роботи по проведенню ремонту даху, зміні звисів та жолоб, згідно повідомлень відповідача були включені в титульний список поточного ремонту на 2015-2016 роки.

Посилаючись на те, що до теперішнього часу ремонтні роботи даху КП «Жилкомсервіс» не проведено, причину залиття не усунуто і квартиру продовжує заливати, унаслідок чого вона перебуває в жахливому стані, що завдає матеріальних збитків та моральних страждань, ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, просив зобов'язати відповідачі у розумні строки, безплатно провести ремонт шиферного покриття, звисів, та жолоб над його квартирою, стягнути з них солідарно на свою користь 11 278 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 листопада 2016 року у складі головуючого судді Іванової І.В. позов задоволено частково. Зобов'язано КП «Жилкомсервіс» провести ремонт шиферного покриття, звисів та жолобів над квартирою АДРЕСА_1. Стягнуто з КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_1 11 278 грн на відшкодування майнової шкоди та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що КП «Жилкомсервіс», як балансоутримувач будинку, у якому мешкає позивач, не здійснює свого обов'язку щодо його утримання, зокрема проведення поточного ремонту і підготовки до експлуатації в осінньо-зимовий період, має відповідати за спричинену позивачу залиттям квартири майнову шкоду, розмір якої визначено звітом про розмір матеріального збитку, який відповідачем не спростовано, та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн, який є достатнім і справедливим, з урахуванням характеру та обсягу страждань.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 18 травня 2017 року апеляційну скаргу КП «Жилкомсервіс» задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 листопада 2016 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ремонт даху будинку, у якому знаходиться квартира позивача, до обов'язків КП «Жилкомсервіс», яке не є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, не входить. У 2014-2015 роках ремонт покрівлі вказаного будинку до титульного списку поточного ремонту житлових будинків включено не було, що свідчить про відсутність вини підприємства у спричиненні позивачу матеріальної та моральної шкоди, й відповідно підстав для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У червні 2017 року ОСОБА_1, через свого представника ОСОБА_2, подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що умовами публічного договору про надання житлово-комунальних послуг КП «Житлосервіс», положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій від 17 травня 2005 року, затверджених наказом Державного Комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 прямо передбачений обов'язок відповідача у межах надання житлово-комунальних послуг з утримання житлових будинків та прибудинкової території, проводити ремонт даху багатоповерхового будинку. Факт залиття квартири позивача та необхідність у зв'язку з цим проведення ремонту шиферного покриття, звисів та жолобів встановлено відповідними актами КП «Жилкомсервіс» та висновком комісії підприємства. Крім того, КП Житлокомсервіс» листами від 03 вересня 2015 року та від 23 червня 2016 року повідомляло позивача про включення таких робіт в титульні списки поточного ремонту на 2015, 2016 роки відповідно, проте до теперішнього часу такі роботи не проведені, унаслідок чого квартиру позивача продовжує заливати під час опадів. Зазначене апеляційний суд не врахував та дійшов помилково висновку про відсутність в діях КП «Жилкомсервіс» вини та неможливість відшкодування позивачу майнової та моральної шкоди.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та надано строк для надання заперечень на касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК Українипровадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК Українисудом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

17 травня 2018 року справу № 639/3568/16-ц за позовом ОСОБА_1 до КП «Жилкомсервіс», Харківської міської ради про зобов'язання вчинити дії, відшкодування майнової та моральної шкоди передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2019 року вищезазначену справу призначено до судового розгляду.

Станом на час розгляду справи Верховним Судом відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частинами першою, другою та третьою статті 400 ЦПК Українивизначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, яка розташована на п'ятому поверсі п'ятиповерхового будинку.

Згідно рішення Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 «Про визначення виконавця послуг щодо жилого фонду м. Харкова» балансоутримувачем жилого фонду м. Харкова визначено КП «Жилкомсервіс», будинок, у якому знаходиться квартира позивача обслуговує дільниця № 42 КП «Жилкомсервіс».

Актами огляду жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 від 09 лютого 2011 року, 25 грудня 2012 року, 21 липня 2015 року, 29 січня 2016 року, 03 червня 2016 року, складеними комісією дільниці № 42 КП «Жилкомсервіс» в ході огляду вказаної квартири кожного разу було зафіксовано сліди залиття на стінах та стелі, яке відбулося в результаті порушення шиферного покриття, звисів та жолобів над квартирою позивача. За результати огляду та складення відповідних актів, комісія дільниці № 42 КП «Жилкомсервіс» дійшла висновку про необхідність проведення поточного ремонту шиферного покриття, звисів, жолобів над квартирою АДРЕСА_1.

На звернення позивача щодо проведення робіт з ремонту даху будинку над його квартирою, КП «Жилкомсервіс» листом № 17672/2/07-05 від 03 вересня 2015 року повідомило ОСОБА_1 про те, що роботи по ремонту крівлі над квартирою АДРЕСА_1, заміні жолобів та звисів включені в титульний список поточного ремонту на 2015 рік.

Листом від 23 червня 2016 року № 5340-07-03 КП «Жилкомсервіс» повідомило ОСОБА_1 про те, що комісійним обстеженням квартири АДРЕСА_1 встановлено необхідність виконання робіт по ремонту шиферної крівлі над вказаною квартирою. Ремонт крівлі за даною адресою в поточному році не передбачено, проте ремонт металевих обробок із оцинкованої сталі над вказаною квартирою включено в списки поточного ремонту на 2016 рік.

Ремонтні роботи, необхідні для усунення протікання даху над квартирою позивача, які були включені до титульних списків планових поточних ремонтів будинку, до теперішнього часу не виконані.

Згідно звіту про визначення розміру матеріального збитку, спричиненого залиттям квартири АДРЕСА_1 від 10 грудня 2015 року, складеного спеціалістами Повного господарського товариства «Баранов і Ко» сума майнової шкоди складає 10 226 грн, вартість проведеного дослідження 1 000 грн.

Моральну шкоду, завдану тривалим залиттям квартири, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливістю нормального користування ним, необхідності докладання додаткових зусиль для його відновлення, ОСОБА_1 з урахуванням похилого віку та стану здоров'я, оцінив у 10 000 грн.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК Українимайнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1166 ЦК Українивизначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Згідно зі статтею 23 ЦК Україниособа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною другою цієї статті встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК Українирозмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК Україниморальна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є, в тому числі, і балансоутримувач, який залежно від цивільно-правових угод може бути споживачем, виконавцем або виробником (частина шоста статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Порядок визначення виконавця житлово-комунальних послуг затверджено наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25 квітня 2005 року № 60, у відповідності до пункту 1.6 якого, виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно.

За змістом пункту 1.9 указаного наказу від 25 квітня 2005 року № 60, виконавці житлово-комунальних послуг є відповідальними за ненадання або неякісне надання відповідних послуг згідно з укладеними договорами та законодавством.

Згідно з розділом 2 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, визначено, що технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків, яка включає в себе проведення планових та позапланових оглядів. Метою підготовки житлового фонду до сезонної експлуатації є забезпечення нормативних санітарно-технічних вимог щодо експлуатації приміщень жилих будинків і режимів функціонування інженерного обладнання. Під час підготовки житлового фонду до експлуатації в зимовий період виконуються такі роботи: - усунення несправностей: стін, фасадів, дахів, віконних і дверних заповнень, а також опалювальних печей, димоходів, газоходів, внутрішніх систем тепло-, водо- та електропостачання й установок із газовими нагрівачами; - приведення в технічно справний стан прибудинкової території із забезпеченням безперешкодного відведення атмосферних і талих вод від відмостки, спусків (входів) у підвал і їх віконних приямків; - забезпечення належної гідроізоляції фундаментів, стін підвалу і цоколю та їх сполучення із суміжними конструкціями, сходових кліток, підвальних і горищних приміщень, машинних відділень ліфтів, справність та утеплення пожежних гідрантів(пункти 2.1, 2.8.1, 2.8.2 Правил).

Суд першої інстанції, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки залиття квартири позивача сталося внаслідок протікання даху будинку над його квартирою, ремонт якого тривалий час не здійснюється відповідачем КП «Жилкомсервіс», на балансі якого знаходиться будинок, що є підставою для покладення на підприємство обов'язку із здійснення ремонтних робіт, які включені в титульні списки поточного ремонту, з відшкодування позивачу матеріальної шкоди, у визначеному звітом розмірі, який відповідачем не спростовано та моральної шкоди, яка виразилась в негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, розмір якої судом визначено з урахуванням принципів розумності та справедливості.

Апеляційний суд, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, не врахував наведених положень законодавства, та скасував судове рішення, яке відповідає закону.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Враховуючи наведене суд касаційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції були належним чином оцінені подані сторонами докази, вірно встановлені обставини справи та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, а апеляційний суд помилково скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

Згідно статті 413 ЦПК Українисуд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

За таких обставин ухвалене судом апеляційної інстанції судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргуОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 травня 2017 року скасувати.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 листопада 2016 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко
В. А. Стрільчук