Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4361/18
Провадження №: 2/332/312/19
05 березня 2019 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А., за участю секретаря судового засідання Ковтуна В.І., заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №332/4361/18 (провадження №2/332/312/19) за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився. Про дату, час і місцесудового засідання позивач був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду наданеклопотанняпро розгляд справи без участі представника позивача.Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.Проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечують(а.с.26).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явилася і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, відзиву на позовну заяву вона не подала. Про дату, час і місце судового засідання відповідач була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судових повісток за адресою її зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України. Положеннями п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до наданої суду інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача ОСОБА_1, остання значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 на яку й було надіслано судові повістки з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, оскільки відповідач не повідомила суду іншої адреси. Конверти було повернуто на адресу суду з проставленням у поштовому повідомленні відмітки про невручення за закінченням строку зберігання.Разом з тим, враховуючи вище вказанаі обставини, відповідач повідомлялася своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання у відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, якою передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання(перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оголошення про виклик до суду відповідача ОСОБА_1 було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади 19.02.2019 року про явку в судове засідання, призначене на 05.03.2019 року.Але, незважаючи на всі передбачені законом заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, відповідач до суду повторно не з»явилася по невідомим причинам, відзиву на позовну заяву не подала, будь-яких заяв та клопотань від неї не надходило. З урахуванням викладеного, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував у поданій ним суду письмовій заяві.
Суд, дослідивши матеріали справи, та онінивши надані докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
ПАТ КБ «ПриватБанк», яке з 21.05.2018 року змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк», включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, що підтверджується випискою зЄдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань(а.с.19-20). ПАТ КБ «ПриватБанку», внесеному до Державного реєстру банків 19.03.1992 року за №92, Національним Банком України видана банківська ліцензія №22 від 05.10.2011 року на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»(а.с.18).
У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п.1.1 Договору №ZPC0RK10024168 від 09.09.2005 року, укладеного між ПриватБанком в особі Директора відділення ОСОБА_2, позичальником ОСОБА_1 та продавцем - Запорізьким філіалом ТОВ «Моцарт», продавець зобов*язався передати позичальнику у власність товар - фотоапарат UFODC 5320 dig, позичальник ОСОБА_1 зобов*язалася прийняти товар і сплатити продавцю повну вартість товару, банк зобов*язався надати позичальнику строковий кредит на строк по 11.09.2006 року включно в розмірі 995,00грн. на купівлю вказаного товару зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 0,70% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту і сплатою комісії щомісяця в перід сплати в розмірі 1,20%(а.с.8).
Згідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Закону сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Судом встановлено, що 09.09.2005 року між сторонами саме в письмовій формі був укладений договір №ZPC0RK10024168 від 09.09.2005 року, відповідно до п.3.1 позичальник ОСОБА_1 зобов*язалася починаючи з першого місяця, наступного за датою надання кредиту, щомісячно в період сплати з «9» по «15» число кожного місяця(п.1.2 Договору) надавати банку грошові кошти на рахунок для зарахування коштів з метою погашення заборгованості по кредиту, відсоткам і комісії за користування кредитом. Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 98,73грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією.
Таким чином, на підставі наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого сторонами були прийняті на себе взаємні права та обов'язки.
З п.3.1 Договору вбачається, що розрахунок відсотків здійснюється, починаючи з дати списання коштів з кредитного рахунку, до дати повного погашення кредиту. Відсотки розраховуються по фактичному залишку заборгованості на кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом і 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісячно за період з першої дати попереднього періоду сплати по дату, попередню першій даті поточного періоду сплати включно. Дата погашення кредиту в розрахунок не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту. Згідно п.3.2 Договору при порушенні позичальником терміну повернення кредиту, позичальник зобов*язується сплачувати банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6,00% в місяць від суми залишку непогашеного кредиту. У разі несвоєчасної сплати заборгованості за відсотками і комісією банк має право нарахувати, а позичальник зобов*язується сплатити банку пеню у розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення. Згідно п. 8.1 Договору цей договір діє з моменту його укладення до повного виконання зобов*язань сторонами.
Відповідно ордеру-розпорядження №ZPC0RK10024168 від 09.09.2005 року позичальник ОСОБА_1 розпорядилася списати з рахунку у ПриватБанку на підставі кредитного договору №ZPC0RK10024168 від 09.09.2005 року, договору купівлі-продажу б/н від 09.09.2005 року, та перерахувати Запорізькому філіалу ТОВ «Моцарт» суму 995,00грн.(а.с.11), що підтверджується платіжним дорученням №ZPC0RK10024168 від 09.09.2005 року(а.с.12).
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. За змістом ст.ст. 610,612 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений строк. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання.
При цьому суд, при вирішенні спору по суті, враховує вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України,відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з'явилася, не скористалася своїми процесуальними правами учасника справи, не надала відзиву на позов та не надала суду жодних доказів, якщо у неї такі малися, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а тому суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до переконання про можливість задоволення позову у повному обсязі.
Крім того, у відповідності зі ч.1 ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762,00грн., сплачений при подачі позову до суду.
Керуючись ст.ст.525,526,549,625,627,629,638,639,1054 ЦК України, ст. ст. 4,5,12, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Заводського районного суду м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складене та підписане суддею 05 березня 2019 року.
Суддя Андрюшина Л.А.