Провадження № 2/686/4508/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Козак О.В.,

при секретарі - Слободянюк А.Ю.,

за участі: позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином,

встановив:

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 16.07.2017 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , дізнався про пін-код до банківської карти ПАТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_1 , яка належить йому. Тоді ж скориставшись тим, що він надав зазначену банківську картку для купівлі продуктів, достовірно знаючи пін-код до неї, ОСОБА_2 вирішив заволодіти грошовими коштами, які знаходились на банківській картці.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення грошових коштів ОСОБА_2 , з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з метою власного збагачення о 14:24 16.07.2017 року у банкоматі, що знаходиться в будівлі поліклініки №2, що по проспекту Миру , 61 в м.Хмельницький здійснив шість успішних банківських операцій по зняттю грошових коштів із вищевказаної банківської карти, яка належить йому, внаслідок чого зняв і заволодів грошовими коштами загальною сумою 4200 грн..

ОСОБА_2 за вчинення означеного злочину було визнано винним вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.04.2019 року по справі №686/21700/17, що набрав законної сили 27.05.2019 року. Таким чином, ОСОБА_2 вчинив щодо нього кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

На момент подачі позову матеріальну шкоду добровільно ОСОБА_2 йому не відшкодовано. Своїми умисними діями ОСОБА_2 заподіяв йому майнову шкоду на загальну суму 4200 грн.. Також йому було завдано моральну шкоду, що полягає в душевних стражданнях, втрати довіри до людей, моральна шкода завдана його зоров`ю, через стрес, завданий злочином, щодо якого він є потерпілим. Йому довелося витрачати особистий час на відвідування органів досудового слідства і суду, відриватися від звичайних занять. Оскільки він є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням опорно-рухового апарату, йому було проблематично це робити. Крім того, заподіяння йому моральної шкоди обґрунтовується і тим, що в результаті злочинних дій ОСОБА_2 , який зняв гроші з кредитної картки, йому довелося відшкодовувати банку відсотки за використання кредитного ліміту та терміново поповнювати банківську картку для запобігання нарахування штрафних санкцій, погашаючи заборгованість.

Враховуючи, що між злочинними діями ОСОБА_2 та завданою йому моральною шкодою, є прямий причинний зв`язок, враховуючи характер та обсяг завданих йому моральних страждань, втрат немайнового характеру, є усі підстави для стягнення на його користь моральної шкоди у розмір 5000 грн.. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 4200 грн., а також моральну шкоду, завдану злочином у розмірі 5000 грн..

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти стягнення з нього на користь позивача 4200 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.04.2019 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у пред`явленому обвинувачення за ст.ст.162 ч.1, 185 ч.1, 186 ч.2 КК України та призначено йому покарання за ст.162 ч.1 КК України - 2 роки обмеження волі; за ст.185 ч.1 КК України - 6 місяців арешту; за ст.186 ч.2 КК України - 4 роки позбавлення волі. В силу ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_2 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено йому іспитовий строк тривалістю 3 роки.

Згідно вказаного вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення грошових коштів, ОСОБА_2 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу близько 14 години 24 хвилин 16.07.2016 року у банкоматі, який знаходиться в будівлі Поліклініки №2 по проспекту Миру , 61 в м.Хмельницькому, здійснивши шість успішних банківських операцій по зняттю грошових коштів із вищевказаної банківської карти, таємно викрав (зняв) належні ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4200 грн., чим спричинив останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Відповідно до ст.82 ч.6 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.1177 ч.1 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та

зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Враховуючи вищенаведене, визнання відповідачем позову, а також те, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи, що ускладнювало та потребувало додаткових зусиль для відновлення прав, в тому числі для погашення кредитної заборгованості, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача 4200грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

Відповідно до ст.141 ч.6 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою серії АВ №0924647, пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 , відповідач є учасником бойових дій, згідно посвідчення серії НОМЕР_3 , а отже сторони звільненні від сплати судового збору, судовий збір компенсується за рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2,12,13,76,82,141,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.15,22,23,1166,1167,1177 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) 4200грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту рішення суду - 04.10.2019 року.

Суддя: