Справа № 148/257/18
Провадження №2/148/213/19
У Х В А Л А
04 березня 2019 року Тульчинський районний суд
Вінницької області
в складі: головуючого судді Ковганича С.В.
при секретарі Мрочко Т.О.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тульчині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ будинку,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розділ будинку.
В підготовче засідання сторони не з'явилися, через канцелярію суду від них надійшла їх спільна заява про укладення мирової угоди, згідно якої вони надають мирову угоду та просять її затвердити, справу провадженням закрити, слухати справу у їх відсутність.
Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, розглянувши мирову угоду, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає заяву про укладення мирової угоди обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.7 ст.49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.
Відповідно до вимог ст.207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.
Із наданої суду мирової угоди вбачається, що сторони узгодили між собою розподіл будинку. Мирова угода не суперечить закону, стосується лише прав та обов'язків сторін та не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
При цьому, суд зазначає, що затвердження судом мирової угоди як форма вирішення спору є спрощеною процесуальною процедурою, в якій не передбачено обов'язку доказування та оцінки доказів.
Згідно п.5 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.
Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Вивчивши мирову угоду, суд вважає, що вона не суперечить закону, стосується лише прав та обов'язків сторін та предмета позову, умови мирової угоди не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому суд приходить до висновку про необхідність затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.
Спільна заява сторін про укладення мирової угоди та мирова угода приєднані до матеріалів справи. Сторонам відомі наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені ст. 256 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України, при закритті провадження у справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.
Згідно ч.1, 4 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.
Відповідно до п.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З огляду на зазначене, беручи до уваги, що при зверненні до суду, позивачем на користь держави сплачено 704,80 грн. судового збору (а.с.1,2), тому з врахуванням положень ч.1, 4 ст.142 ЦПК України та п.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», йому слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 352,40 грн., а з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись п.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст .ст. 142, 207, 208, 247, 255, 256, 258-260 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Заяву сторін про укладення мирової угоди та закриття справи задовольнити.
Затвердити мирову угоду, укладену 04.03.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно якої:
1. Позивачу ОСОБА_1 виділяється у власність 1/2 частина житлового будинку №72 (колишній №70), розташованого по вул.Академіка Малиновського (колишня вулиця Маліновського) в м.Тульчині, Вінницької області, а саме: кімната, позначена 1-4, площею 18,6 кв.м та кімната, позначена 1-5, площею 11,2 кв. м, а всього загальною площею 29,8 кв.м.
2. Відповідачу ОСОБА_2 виділяється у власність 1/2 частина житлового будинку №72 (колишній №70), розташованого по вул.Академіка Малиновського (колишня вулиця Маліновського) в м.Тульчині, Вінницької області, а саме: веренда, позначена 1-1, площею 6,2 кв.м, коридор, позначений 1-2, площею 5,4 кв.м, кімната, позначена 1-3, площею 9,0 кв. м, кухня, позначена 1-6, площею 9,2 кв.м, а всього загальною площею 29,8 кв.м.
3.Господарські будівлі: сарай, позначений літ."Б" та погріб, позначений літ. "П", які розташовані біля житлового будинку №72 (колишній №70), розташованого по вул.Академіка Малиновського (колишня вулиця Маліновського) в м.Тульчині залишити в спільній частковій власності сторін, де частка кожного складає 1/2 частину.
4. Сторони зобов'язуються не чинити один одному перешкод в разі необхідності обслуговування належних їм частин житлового будинку та господарських споруд.
Наслідки затвердження судом мирової угоди та закриття провадження у справі, що передбачені ст. 256 ЦПК України, сторонам відомі.
Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ будинку.
Зобов'язати управління Державної казначейської служби України в Тульчинському районі Вінницької області повернути ОСОБА_1 50 відсотків сплаченої суми судового збору, що складає 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні 40 копійок), який сплачено ним при поданні позову згідно з квітанціями №0.0.901900877.1 від 24.11.2017 ПАТ КБ Приватбанк та №23 від 26.01.2018 відділення №77 АТ "Укссиббанк" (отримувач: ГУ ДКСУ у Вінницькій області; код отримувача: 37897753; Код банку отримувача: 802015), оригінали яких зберігається в матеріалах цивільної справи №148/257/18.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні 40 копійок) судового збору.
Роз'яснити учасникам справи, що згідно ст. 208 ЦПК України, ухвала про затвердження даної мирової угоди є виконавчим документом і у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.
Повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Копію ухвали направити учасникам судового розгляду.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Стягувач-боржник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Боржник-стягувач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Строк пред'явлення судового рішення до примусового виконання - протягом трьох років, з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду.
Суддя: