П О С Т А Н О В А

іменем України

03 жовтня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Кашперської Т.Ц.,

за участю секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 19 березня 2019 року про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Коростишівського районного нотаріального округу Житомирської області Мошковська Зоя Іванівна, Дев`ята Київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Шевченківського районного суду м.Києва перебуває вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Коростишівського районного нотаріального округу Житомирської області Мошковська З.І., Дев`ята Київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 19 березня 2019 року задоволено клопотання представника позивача. Поновлено строк для подачі клопотання про проведення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, призначено по справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу та визначено питання, на які експерти мають дати відповідь, проведення експертизи доручено експертам Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» (відділення судово-психіатричних експертиз). На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Не погоджуючись із ухвалою, відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Скарга мотивована тим, що підготовче провадження закінчене і справа перебуває на стадії розгляду по суті, а тому судом безпідставно поновлено строк на подання клопотання про призначення повторної судової експертизи. Окрім того, ст.210 ЦПК України не дозволяє зупинити провадження на стадії розгляду справи по суті при призначенні експертизи. Суд призначив повторну екпертизу без урахування положень ст.113 ЦПК України та без відповідної мотивації в ухвалі. Висновок

- 2 -

проведеної у справі за клопотанням позивача психіатричної експертизи № 510 є повним обгрунтованим і не потребує повторного дослідження. Призначаючи експертизу, суд не дав оцінки запереченням відповідача проти такого клопотання.

Позивач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, де вказав, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно задоволив його клопотання і призначив повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

В суді апеляційної інстанції відповідачка ОСОБА_1 та її предстаник адвокат Котенко Н.М. подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримали, просили задоволити та скасувати ухвалу Шевенківського районного суду м.Києва як незаконну.

Представник ОСОБА_2 адвокат Духовна О.В. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність і обгрунтованість судової ухвали та відсутність підстав для її скасування.

Треті особи - приватний нотаріус Коростишівського районного нотаріального округу Житомирської області Мошковська З.І. та Дев`ята Київська державна нотаріальна контора подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зазначеним вимогам оскаржувана судова ухвала не відповідає.

Встановлено, що в провадженні Шевченківського районного суду м.Києва перебуває дана цивільна справа, предметом спору в якій є визнання недійсним заповіту, складеного 29 жовтня 2015 року ОСОБА_3 , 1940 року народження, який на думку позивача на момент складання заповіту не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

На підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 16 листопада 2017 року експертами Київського міського центру судово-психіатричної експертизи проведено постмертну судову-психіатричну експертизу та складено висновок № 510 від 01 серпня 2018 року, відповідно до якого померлий ОСОБА_3 за своїм психічним станом на момент складання заповіту від 29 жовтня 2015 року усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними.

Призначаючи по справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки наявністю вказаних у ч.2 ст.113 ЦПК України підстав. При цьому суд виходив із можливості задоволення клопотання представника позивача, зважаючи на доводи учасників процесу, зважаючи на предмет спору - визнання недійсним заповіту та з метою усунення сумнівів щодо неточностей, неповноти наданих висновків для вирішення справи по суті.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, які є передчасними і зроблені в результаті порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ч.2 ст.113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає

- 3 -

сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Отже, за змістом даної норми повторна експертиза може бути призначена виключно за наявності однієї із наступних обставин: 1) висновок експерта буде визнано необґрунтованим; 2) висновок експерта буде визнано таким, що суперечить іншим матеріалам справи; 3) висновок експерта викликає сумніви в його правильності або їх сукупності.

Призначаючи повторну експертизу, суд не послався в ухвалі на жодну із викладених обставин, які дають підстави для цього та не мотивував таке рішення, зокрема не вказав в ухвалі, що визнає висновок судово-психіатричної експертизи № 510 від 01 серпня 2018 року необґрунтованим та з яких міркувань. Як і не вказав про визнання цього висновку таким, що суперечить іншим матеріалам справи та яким саме, або не вказав про сумніви у його правильності.

При цьому оскаржувана ухвала суду про призначення повторної судово-психіатричної експертизи суперечить ухвалі цього ж суду від 12 грудня 2018 року про відмову у призначенні повторної судово-психіатричної експертизи, постановленій під час проведення підготовчого засідання. Що змінило думку суду в такому випадку суд не зазначив.

Окрім того, постановлюючи оскаржувану ухвалу, суд взагалі не дав оцінку обгрунтованості та підставності доводів позивача щодо необхідності призначення повторної експертизи, таким як наприклад посилання на наявність певного діагнозу у померлого спадкодавця, що на думку позивача ставить під сумнів однозначність висновків експерта.

Суд не звернув уваги, що позивач не є лікарем і відповідно фахівцем в області психіатрії, а відтак його посилання нічим не підтверджені, а відповідні висновки інших компетентних фахівців (лікарів-психіатрів тощо), які б спростовували висновок № 510 від 01 серпня 2018 року у справі відсутні.

Це ж стосується посилань заявника на вихід експертів за межі спеціальних знань, оскільки зазначення експертами у висновку про те, що посилання позивача на наявність психічних розладів не знайшли свого підтвердження не є виходом за межі експертного дослідження, а є якраз предметом цього дослідження.

Водночас суд не дав оцінки запереченням відповідачки про те, що висновок експертів є повним, обгрунтованим і не потребує повторного дослідження.

Наведене є порушенням приписів ст.ст.259, 260 ЦПК України, згідно яких ухвала суду, що постановляється як окремий документ, повинна відповідати загальним вимогам, які висуваються до судових рішень, тобто бути законною і обгрунтованою, забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права (п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»).

Такі ж вимоги щодо обгрунтування судових рішень і необхідності відповіді на доводи сторін містить і практика Європейського суду з прав людини, яка вказує, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» від 27 вересня 2001 року; «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Також, колегія суддів звертає увагу, що суд обгрунтував призначення повторної експертизи необхідністю усунення сумнівів щодо неточностей, неповноти наданих висновків посмертної судово-психіатричної експертизи, що суперечить ч.2 ст.113 ЦПК України, бо у випадку неточності чи неповноти висновку має призначатися додаткова судова експертиза, а

- 4 -

не повторна.

Окрім того, зупиняючи провадження, суд не звернув уваги на те, що згідно приписів ч.3 ст.210 ЦПК України зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті передбачено тільки з підстав, встановлених п.п.1-3 ч.1 ст.252 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 12 грудня 2018 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 лютого 2019 року.

Отже, суд перейшов до розгляду справи по суті, а відтак за вимогами ч.3 ст.210 ЦПК України зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті за п.5 ч.1 ст.251 ЦПК України (призначення судом екпертизи) не передбачено.

Суд наведених обставин не врахував і зупинив провадження у справі з порушенням положень процесуального закону та всупереч засадам розумності строків розгляду і ефективності судового процесу.

Розумність строків розгляду справи згідно ст.2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Із матеріалів даної справи вбачається, що провадження у справі відкрите 18 листопада 2016 року, тобто справа не знаходить свого вирішення близько трьох років. Наведене у свою чергу свідчить про те, що зупинення провадження у справі призведе до порушення розумних строків розгляду справи.

Згідно ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

З викладених вище підстав колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала підлягає до скасування у зв`язку із її передчасністю та порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, а справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 19 березня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: