Справа № 461/4027/18 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/192/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

з участю: ОСОБА_2, представника Другого львівського

місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової

допомоги ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Другого львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, про визнання дій щодо відмови в укладенні контракту неправомірними,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Другого львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання дій щодо відмови в укладенні контракту неправомірними.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю позивач здійснює індивідуальну адвокатську діяльність. Наказом Міністерства юстиції України було оголошено проведення конкурсу з відбору адвокатів, які залучаються до надання безоплатної вторинної правової допомоги. Позивач прийняв пропозицію та здобув перемогу на конкурсі, в результаті чого включений до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу. В подальшому позивач неодноразово звертався до відповідача із пропозицією, що бажає надавати безоплатну вторинну правову допомогу населенню. Однак, вважає, що відповідач безпідставно, незаконно, в порушення закону, відмовив позивачу в укладанні контракту, чим неправомірно використав свої права та порушив законні права та інтереси позивача, створив йому перешкоди у здійсненні професійної діяльності щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги населенню Львівської області.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що районний суд безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Зазначає, що його позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені належними доказами. Вказує, що неправомірність дій відповідача щодо порушення прав позивача на отримання винагороди та компенсації за надання безоплатної вторинної правової допомоги підтверджується, зокрема, наявністю права у позивача як субєкта надання безоплатної воринної правової допомоги на отримання винагороди та компенсації за рахунок державного бюджету; порушенням відповідачем вимог ст.ст. 2, 5, 10, 21, 36 Закону України «Про державні закупівлі» щодо здійснення закупівлі послуг правої допомоги та укладання відповідних договорів/контрактів; дискримінаційним характером дій відповідача відносно позивача щодо перешкоджання позивачу як внутрішньо переміщеній особі у здійсненні права на участь у державній програмі щодо оплати винагороди на надання правової допомоги населенню. Просить рішення суду скасувати та задовольнити його позов.

Директором Другого львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги - ОСОБА_4 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач не погоджується із доводами апеляційної скарги, зазначає, що залучення адвокатів до надання безоплатної вторинної правової допомоги на постійній основі здійснюється за контрактом згідно Порядку і умов укладення контрактів з адвокатами, і чинним законодавством не покладено обов'язку на Центри укладати контракт лише з тих підстав, що адвокат пройшов конкурс і включений до Реєстру адвокатів на не узгоджених умовах із Центром. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.

Представник Другого львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_3 просив рішення суду залишити без змін, покликаючись на доводи, викладені у відзиві на скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Судом установлено, що ОСОБА_2 є адвокатом та здійснює індивідуальну адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2357, виданого 28.11.2006 Донецькою обласною КДКА /а.с. 5/.

Наказом Міністерства юстиції України від 09.09.2014 № 182/7 «Про проведення конкурсу з відбору адвокатів, які залучаються до надання безоплатної вторинної правової допомоги» оголошено проведення на території України конкурсу з відбору адвокатів, які залучаються до надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Судом також установлено, що позивач пройшов конкурсний відбір та був включений до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

25.10.2017 ОСОБА_2 направив відповідачу заяву-пропозицію про те, що бажає надавати безоплатну вторинну правову допомогу з проханням направити на адресу позивача проект договору/контракту щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги (а.с.7). Листом від 07.11.2017 року№008/2 позивача повідомлено, що до кінця 2017 року відсутня обґрунтована потреба у додатковому залученні адвокатів (а.с.7).

27.10.2017 ОСОБА_2 направив на адресу відповідача два примірники контракту (а.с.8). Із листа відповідача від 06.11.2017 №905/2 вбачається, що Центр не прийняв пропозицію про підписання типового контракту з ОСОБА_2, яка надійшла 03.11.2017, у зв'язку з відсутністю обґрунтованої потреби у залучені адвокатів до кінця 2017 року.

04.12.2017 ОСОБА_2 направив на адресу Другого львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги лист з пропозицією укладення контракту. Разом з листом направлено два примірники контракту (а.с.10). Проте листом від 20.12.2017 №1034/2 йому відмовлено в укладенні контракту. Одночасно повідомлено про можливість підписання контракту у січні 2018 року на інших, ніж запропоновано позивачем умовах.

Механізм укладення центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги контрактів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі, та договорів з адвокатами, як надають безоплатну вторинну допомогу на тимчасовій основі визначає Порядок і умови укладення контрактів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі, та договорів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на тимчасовій основі, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 19.12.2012 № 1214 (далі Порядок).

Згідно з пунктом 3 Порядку контракт (договори) з адвокатами укладаються з урахуванням принципу незалежності адвокатської діяльності, положень Цивільного кодексу України, Законів України «Про безоплатну правову допомогу», «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інших актів законодавства та цих Порядку і умов.

Пунктом 4-1 Порядку передбачено, що контракт укладається з адвокатом за умови: обґрунтованої необхідності залучення адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги на постійній основі з урахуванням потреб відповідної адміністративно-територіальної одиниці, забезпечення доступу осіб до безоплатної вторинної правової допомоги та постійного підвищення якості її надання: відсутності дисциплінарних стягнень в адвоката протягом року; участі адвоката у заходах з підвищення кваліфікації адвокатів, організованих протягом поточного або попереднього бюджетного періоду Координаційним центром з надання правової допомоги або центром (крім адвокатів, з якими контракт укладається вперше); відсутності обґрунтованих скарг на дії адвоката, що надійшли до центру і розглянуті ним відповідно до компетенції протягом року (крім адвокатів, з якими контракт укладається вперше).

Отже, укладення контрактів пов»язується з наявністю умов, визначених п.4-1 Порядку.

Згідно з п.8 Положення про Другий львівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги (в редакції наказу Координаційного центру з надання правової допомоги від 03.01.2017 № 75) місцевий центр відповідно до покладених на нього завдань забезпечує вивчення потреб та рівня задоволеності осіб, які звертаються щодо надання безоплатної первинної правової допомоги і безоплатної вторинної правової допомоги та/або отримали таку допомогу.

Вказане дає підстави стверджувати, що «обґрунтована необхідність» як одна із умов укладення договорів з адвокатами визначається місцевим центром з урахуванням потреб громадян на території, на яку поширюється діяльність місцевого центру.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в укладенні контракту з позивачем у 2017 р., оскільки залучення адвокатів до надання безоплатної вторинної правової допомоги на постійній основі здійснюється за контрактом згідно вищевказаного Порядку і умов укладення контрактів з адвокатами, і чинним законодавством не покладено обов'язку на Центри укладати контракт лише з тих підстав, що адвокат пройшов конкурс і включений до Реєстру адвокатів на не узгоджених умовах із Центром та за відсутності обгрунтованої необхідності в укладенні договору на час надходження пропозиції ОСОБА_2

При цьому, суд вірно не взяв до уваги покликання позивача про наявність пільг при укладенні контракту з огляду на те, що він є внутрішньо переміщеною особою. Пільги та гарантії, передбачені законодавством для внутрішньо переміщених осіб визначено Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Проте вказаним законом не передбачено надання пільг при укладанні контракту з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі.

Щодо відмови відповідача в укладення контракту у 2018 р., судом установлено, що такий підписано позивачем 02.03.2018 на узгоджених з Центром умовах (а.с.73-75).

З тексту листа відповідача від 07.03.2018 №193/2 убачається, що для укладення вищезазначеного контракту з Центром останніми було запропоновано ОСОБА_2 надати документи, які підтверджують про здійснення позивачем адвокатської діяльності відповідно до ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (а.с.11).

Отже, підставою відмови в укладенні зазначеного контракту є ненадання позивачем документів, які підтверджують здійснення ним адвокатської діяльності. Проте, як убачається з листа від 07.03.2018 відповідачем не конкретизовано, які саме документи слід надати позивачу (а.с.11). За таких обставин колегія суддів, прийшла до висновку про те, що дії відповідача в частині відмови в укладенні з позивачем контракту у березні 2018 року слід визнати неправомірними, тому позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково.

Суд першої інстанції вірно розглянув справу в порядку спрощеного провадження з урахуванням категорії та складності та враховуючи те, що даний спір не відноситься до спорів, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження (ч.4 ст.274 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 липня 2018 року скасувати в частині відмови у визнанні неправомірними дій Другого Львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо відмови адвокату ОСОБА_2 в укладенні контракту у березні 2018 року та ухвалити в цій частині нову постанову. Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії Другого Львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо відмови адвокату ОСОБА_2 в укладенні контракту у березні 2018 року неправомірними.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 07.03.2019

Головуючий

Судді