Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5482/16-ц Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/5482/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Полонця С.М.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 3 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, відповідно до якого останньому наданий кредит в сумі 14000 дол. США, строком до 5 вересня 2033 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 14,00% річних.

В забезпечення належного виконання боржником умов кредитного договору 3 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_3 укладений договір поруки.

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 не виконує передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, у зв`язку з чим станом на 5 квітня 2016 року утворилась заборгованість в сумі 11997,21 дол. США, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 10359,74 дол. США та заборгованості за відсотками в сумі 1637,47 дол. США. Окрім того, банком нараховано 10051 грн. 61 коп. пені за порушення умов договору, в тому числі пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 2736 грн. 72 коп., а також пеня за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі 7314 грн. 89 коп.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку 11997,21 дол. США та 10051 грн. 61 коп. заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ « УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 11997,21 дол. США, що за курсом НБУ станом на 3 вересня 2008 року 311863 грн. 06 коп. та пеню в розмірі 10051 грн. 61 коп.

Стягнуто з відповідачів на користь ПАТ « УкрСиббанк» в рівних частках судовий збір у розмірі по 2414 грн. 36 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове,- про відмову у задоволенні позову.

Вказує, що він не був повідомлений про час та місце проведення судового засідання.

Суд залишив поза увагою його заперечення щодо розрахунку заборгованості, не розглянув клопотання про призначення у справі судової експертизи з метою визначення дійсного розміру такої заборгованості.

Поза увагою суду залишився й зміст кредитного договору, який не відповідає положенням Закону України « Про захист прав споживачів».

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу.

На думку представника позивача, апеляційна скарга є необгрунтованою.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. ст. 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст.553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з положеннями ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За правилами ч.1 ст. 559 ЦК України ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин,) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Судом встановлено, що 3 вересня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту з Правилами №0, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 14000 дол. США, строком до 5 вересня 2033 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 14,00% річних.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що, підписуючи цю угоду, позичальник погоджується з викладеною у Правилах ( договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АКІБ « УкрСиббанк», затверджених рішенням Продуктивно-тарифного комітету АКІБ «УкрСиббанк» ( протокол №243 від 21 серпня 2008 року) із усіма змінами та доповненнями ( далі- Правила) пропозицією банку надати позичальнику споживчий кредит на умовах, встановленому в цьому договорі та Правилах.

Після підписання цього сторонами цього договору Правила стають його невід`ємною частиною. Підписуючи договір, сторони підтверджують, що досягли згоди з усіх істотних умов договору, які викладені у цьому договорі та Правилах.

Підписи сторін під цим договором вважаються одночасно підписами під Правилами, при цьому, після підписання сторонами цього договору Правила не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього договору.

У п. 3.1 договору також зазначено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, зокрема, те, що він ознайомлений і погоджується з Правилами ( договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АКІБ « УкрСиббанк», які є невід`ємною частиною договору.

Обгрунтовючи позовні вимоги, представник позивача надав суду Правила ( договірні умови) споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк», затверджені Продуктивно-тарифним комітетом АКІБ «УкрСиббанк» ( протокол №243 від 21 серпня 2008 року), які були опубліковані в газеті « Голос України» №164 30 серпня 2008 року.

Пунктом 1.3 зазначених Правил передбачено, що за користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється у розмірі, визначеному в договорі.

Сторони погоджуються, що згідно з умовами Правил може бути встановлений інший розмір процентної ставки, при цьому, додаткова угода до договору не укладається.

За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Новий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором.

Нарахування процентної ставки у подвійному розмірі на прострочену суму основного боргу починається з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або неповної сплати платежу, встановленого у договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за встановленою ставкою у подвійному розмірі до моменту погашення такої заборгованості ( підпункт 1.3.1 пункту 1.3 Правил).

У розділі 4 Правил також містяться умови щодо можливості нарахування банком пені на несвоєчасну сплату кредиту та відсотків.

В судовому засіданні також встановлено, що 3 вересня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки, згідно з яким поручитель відповідає перед кредитором за виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату відсотків, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів.

У п. 1.2 договору поруки зазначено, що поручителю добре відомі усі умови основного договору, зокрема: сума основного договору 14000 дол. США; процентна ставка 14 % річних, якщо згідно з умовами основного договору не буде встановлено іншу процентну ставку.

Судом також встановлено, що боржник належним чином не виконував умови договору.

1 грудня 2015 року банк направив боржнику та поручителю листи з вимогою сплатити повністю суму заборгованості протягом 32 календарних днів з дня отримання ними вимоги або протягом 41 календарного дня з дати відправлення цієї вимоги.

Зазначені письмові вимоги отримані відповідачами 3 грудня 2015 року.

Долучений до матеріалів справи розрахунок свідчить про те, що станом на 5 квітня 2016 року утворилась заборгованість в сумі 11997,21 дол. США, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 10359,74 дол. США та заборгованості за відсотками в сумі 1637,47 дол. США. Окрім того, банком нараховано 10051 грн. 61 коп. пені за порушення умов договору, в тому числі пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 2736 грн. 72 коп., а також пеня за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі 7314 грн. 89 коп.

Як встановлено судом, договір про надання споживчого кредиту, який укладений між позивачем та ОСОБА_1 , складається із двох частин, одна з яких підписана сторонами.

Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Долучені до матеріалів справи Правила ( договірні умови) споживчого кредитування позичальників АКІБ « УкрСиббанк» не містять підпису ОСОБА_1 .

Отже, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику правила надання банківських послуг та за відсутності у основному договорі умов щодо можливості нарахування банком пені та відсотків у подвійному розмірі від ставки, погодженої сторонами, надані банком Правила не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору.

Зазначені Правила не можна вважати складовою частиною кредитного договору, оскільки вони не підписані та не визнаються позичальником. Лише факт безпосереднього підписання позичальником цих Правил може свідчити про прийняття ним запропонованих йому умов кредитування. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони дійшли згоди та обумовили у письмовому вигляді можливість нарахування банком відсотків у подвійному розмірі та пені у випадку порушення строків сплати чергових платежів.

Наданий позивачем розрахунок вказує на те, що протягом певних періодів банком застосовувалась відсоткова ставка у розмірі 28%, що не передбачено основним договором.

Окрім того, звернувшись до відповідачів зі письмовою вимогою достроково сплатити заборгованість, банк змінив строк кредитування з 5 вересня 2033 року на 5 січня 2016 року, й після зазначеної дати втратив право нараховувати відсотки.

Відтак, наданий банком розрахунок відсотків не можна вважати належним доказом наявності такої заборгованості. Інших доказів на підтвердження розміру заборгованості зі сплати відсотків суду не надано.

Проте, вказана обставина не позбавляє позичальника обов`язку повернути банку фактично отримані ним кредитні кошти.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту, яка становить 10359,74 дол. США.

Вирішуючи даний спір, суд приходить до висновку про те, що зазначені кошти підлягають стягненню лише з ОСОБА_1 , оскільки, збільшивши розмір відсоткової ставки із 14 % до 28% річних, банк без згоди ОСОБА_4 збільшив обсяг її відповідальності, що, в свою чергу, свідчить про припинення поруки на підставі ч.1 ст. 559 ЦК України.

З огляду на вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, - про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст.367,368,370,374,376,381-384 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10359,74 дол. США та 4007 грн. 84 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 4 жовтня 2019 року.