ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 199/236/18

Провадження № 14-476цс19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ткачука О.С.,

суддів Антонюк Н.О., Власова Ю.Л., Гриціва М.І., Єленіної Ж.М., Золотнікова О.С., Кібенко О.Р., Князєва В.С., Лобойка Л.М., Пророка В.В., Рогач Л.І., Ситнік О.М., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.

розглянула у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Валок», третя особа - арбітражний керуючий, розпорядник майна Мартиненко Наталія Михайлівна, про стягнення заборгованості із заробітної плати та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Валок» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року, прийняту у складі суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

1. У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Валок» (далі - ТОВ «Валок») про стягнення заборгованості із заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

2. Позов мотивовано тим, що з квітня 2006 року ОСОБА_1 працював у ТОВ «Валок» на різних посадах. Починаючи з 01 січня 2011 року відповідач виплачував йому заробітну плату у меншому розмірі, ніж визначений наказами про покладення обов`язків та затвердження окладу, внаслідок чого заборгованість із виплати йому заробітної плати за період з 01 січня 2011 року по 01 лютого 2018 року склала 213 882, 00 грн. Тривала затримка у виплаті заробітної плати в повному обсязі заподіяла йому моральну шкоду, на відшкодування якої позивач просив стягнути з відповідача 21 400, 00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2018 року провадження у справі закрито з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

4. Суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про стягнення заробітної плати. Оскільки в провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа про банкрутство ТОВ «Валок», позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають розгляду в межах провадження у справі про банкрутство в порядку господарського судочинства.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

6. Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що справу про банкрутство ТОВ «Валок» порушено ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 06 грудня 2012 року. Наразі справа № 5002-3/4321-2012 про банкрутство ТОВ «Валок» перебуває у провадженні Господарського суду Київської області. Справи про банкрутство боржника, порушені господарськими судами до 19 січня 2013 року, не впливають на визначення юрисдикції справ про стягнення з боржника заробітної плати, а тому їх слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. У травні 2019 року ТОВ «Валок» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року та залишити в силі ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2018 року, посилаючись на те, що відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка була чинною на момент порушення справи про банкрутство ТОВ «Валок», суд у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про стягнення заробітної плати, на що суд апеляційної інстанції уваги не звернув та помилково скасував ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі.

Рух справи в суді касаційної інстанції

8. 05 липня 2019 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

9. 08 серпня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду призначив справу до розгляду.

10. 21 серпня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду відповідно до ч. 6 ст. 403 ЦПК України передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

11. Згідно з ч. 6 ст. 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

12. Враховуючи те, що заявник оскаржує постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року з підстав порушення судом правил предметної юрисдикції, справа підлягає розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

13. 02 вересня 2019 року Велика Палата Верховного Суду прийняла зазначену справу до провадження та призначила до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Позиція Великої Палати Верховного Суду

14. Велика Палата Верховного Суду, заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи та матеріали справи, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

15. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

16. Вирішуючи питання юрисдикційності цього спору, Велика Палата Верховного Суду виходить з такого.

17. У ч. 3 ст. 3 ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

18. За змістом ч. 1 ст. 19 ЦПК України у редакції, чинній на час подання позову до суду та розгляду справи судами, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

19. Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у редакції, чинній на час подання позову до суду, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

20. Відповідач у касаційній скарзі вказує на те, що справа належить до юрисдикції господарського суду, а тому її слід розглядати за правилами господарського судочинства відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка була чинною на момент порушення справи про банкрутство ТОВ «Валок».

21. Велика Палата Верховного Суду на спростування такого доводу зазначає наступне.

22. На час розгляду справи визначення юрисдикції справи щодо юридичної особи, стосовно якої порушено провадження про банкрутство, було врегульовано ст. 10 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон № 2343-XII) та п. 7 ст. 12 ГПК України.

23. Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом і застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів передбачені Законом № 2343-XII.

24. У зв`язку з набранням чинності 19 січня 2013 року (за винятком окремих положень) Законом України від 22 грудня 2011 року № 4212-VI «Про внесення змін до Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон № 4212-VI) Закон № 2343-XII викладено в новій редакції.

25. Згідно з п. 7 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2343-XII у редакції Закону № 4212-VI ст. 12 ГПК України доповнено пунктом 7, відповідно до якого до підвідомчості господарських судів віднесено справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

26. Законом України від 02 жовтня 2012 року № 5405-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобов`язань» (який набрав чинності одночасно із Законом № 4212-VI) розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2343-XII у редакції Закону № 4212-VI доповнено пунктом 1?, яким визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання ним чинності.

27. Таким чином, вирішуючи питання про визначення юрисдикції (предметної підсудності) справи у спорах фізичної особи з майновими вимогами до боржника, суди повинні враховувати положення п. 1? розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2343-XII, вимоги ст. 15 ЦПК України, ст. 12 ГПК України та брати до уваги дату порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника.

28. Справи про банкрутство боржника, порушені господарськими судами до 19 січня 2013 року, не впливають на визначення юрисдикції цих спорів.

29. Аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 456/20/26-ц, від 26 червня 2018 року у справі № 372/3584/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 541/459/17, від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц, від 03 квітня 2019 року у справі № 1609/6643/12, від 24 квітня 2019 року у справі № 1609/10810/12, від 29 травня 2019 року у справі № 1609/6645/12 та інших, і підстав для відступу від нього не вбачається.

30. З огляду на те, що провадження у справі про банкрутство ТОВ «Валок» порушено 06 грудня 2012 року, тобто до 19 січня 2013 року, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що зазначений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

31. За правилами ч. 1 ст. 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

32. Ураховуючи викладене,Велика Палата Верховного Суду вважає, що постанова Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року винесена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відповідно до ч. 1 ст. 410 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення, оскільки наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Щодо судових витрат

33. З огляду на висновок Великої Палати Верховного Суду про залишення касаційної скарги без задоволення судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на заявника.

Керуючись статтями 402-404, 410, 416 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Валок» залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова Великої Палати Верховного Суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.С. Ткачук

Судді: Н.О. Антонюк Л.М. Лобойко

Ю.Л. Власов В.В. Пророк

М.І. Гриців Л.І. Рогач

Ж.М. Єленіна О.М. Ситнік

О.С. Золотніков В.Ю. Уркевич

О.Р. Кібенко О.Г. Яновська

В.С. Князєв