П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року

м. Рівне

Справа № 564/135/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/228/19

Рішення ухвалено Костопільським районним

судом у м. Костопіль Рівненської області

о 08 год. 58 хв. 05.10.2018

Головуючий у суді першої інстанції: Олійник П.В.

Дата складання повного тексту рішення: не зазначено

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач 1: ОСОБА_2;

позивач 2: ОСОБА_3;

відповідач 1: Сільськогосподарський виробничий кооператив "Пісківський";

відповідач 2: Комісія з організації вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформування Колективного сільськогосподарського підприємства "Пісківський";

відповідач 3: Ліквідаційна комісія Колективного сільськогосподарського підприємства "Пісківське";

відповідач 4: Колектив співвласників майна, що перебуває у спільній частковій власності колишніх членів Колективного сільськогосподарського підприємства "Пісківське" в особі ОСОБА_4;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Пісківська сільська рада Костопільського району;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: ОСОБА_5;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: ОСОБА_6;

представники учасників справи:

позивачів: ОСОБА_7 та адвокат Артерчук Лілія Володимирівна

за участі (в суді апеляційної інстанції):

представника Пісківської сільської ради Костопільського району - Ярмольчука Василя Володимировича; ОСОБА_5 і його представника - адвоката Іванюка Ігоря Васильовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Костопільського районного суду від 05 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Пісківський", Комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформування Колективного сільськогосподарського підприємства "Пісківське", Ліквідаційної комісії Колективного сільськогосподарського підприємства "Пісківське", Колективну співвласників майна, що перебуває у спільній частковій власності колишніх членів Колективного сільськогосподарського підприємства "Пісківське" в особі ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,: Пісківська сільська рада Костопільського району, ОСОБА_5, ОСОБА_6; про підтвердження права на частку у майні відповідно до договору передачі майнових паїв, відшкодування матеріальної і моральної шкоди внаслідок недорозподілу майнового (резервного) фонду та зобов'язання передати частину приміщення контори,

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року в суд звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Пісківський" (далі - СВК "Пісківський") та ОСОБА_11 про визнання ОСОБА_11 особою, що винна у порушенні майнових прав, зобов'язання СВК "Пісківський" передати частину приміщення в рахунок компенсації збитків і моральної шкоди та відшкодування з ОСОБА_11 моральної шкоди. Позов мотивовано тим, що відповідачі порушили права позивачів як правонаступників ОСОБА_12 з огляду на приховування певних фактів розподілу пайового фонду при утворенні юридичної особи.

Ухвалою судді Костопільського районного суду від 15 лютого 2016 року відкрито провадження у цивільній справі за зазначеним позовом і призначено попереднє судове засідання.

У запереченнях на позовну заяву ОСОБА_11 вважав її необґрунтованою, оскільки питання, які позивачі вважають спірними відносинами, було вирішено зборами співвласників, а не ним особисто.

У квітні 2016 року позивачі подали заяву про уточнення та збільшення позовних вимог, де просили скасувати рішення комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформування Колективного сільськогосподарського підприємства "Пісківське" (далі - КСП "Пісківське"), а протокол - визнати недійсним, визнати нікчемним правочин про надання письмового дозволу на використання майна резервного фонду на потреби СВК "Пісківський", визнати ОСОБА_11 особою, яка винна у порушенні майнових прав щодо отримання майна від розподілу резервного фонду, зобов'язати СВК "Піксівський" передати в рахунок збитків та моральної шкоди частину приміщення контори та відшкодування ОСОБА_11 моральної шкоди.

Ухвалою Костопільського районного суду від 14 квітня 2016 року залучено до участі як співвідповідачів Ліквідаційну комісію КСП "Пісківське" та Комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформування КСП "Пісківське".

У жовтні 2016 року позивачами уточнено та збільшено розмір позовних вимог, про що подано відповідну заяву. Просили скасувати рішення комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформування КСП "Пісківське", а протокол - визнати недійсним, визнати нікчемним правочин про надання письмового дозволу на використання майна резервного фонду на потреби СВК "Пісківський" та звернути в рахунок відшкодування збитків і моральної шкоди частину приміщення контори.

Ухвалою Костопільського районного суду від 31 жовтня 2016 року залучено до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 та Пісківську сільську раду Костопільського району.

Ухвалою Костопільського районного суду від 06 грудня 2016 року залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5

Ухвалою Костопільського районного суду від 23 лютого 2017 року залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6

Ухвалою Костопільського районного суду від 23 листопада 2017 року витребувано

у Пісківської сільської ради Костопільського району інформацію про те, кому, з яких підстав і для кого видавалася довідка №432 від 07.04.2009; документи, що були підставою для її видачі;

у СВК "Пісківський" оригінал списку власників майнових паїв колишніх членів КСП "Пісківський", які погодилися з використанням резервного пайового фонду в рахунок зносу основних засобів орендованого майна задля формування фонду відтворення протягом 2000-2002 років та передачі майна на припинення заборгованості станом на 01.01.2003;

у Комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформування КСП "Пісківське" оригінал списку власників майнових паїв колишніх членів КСП "Пісківське", які погодилися з використанням резервного пайового фонду в рахунок нарахування зносу основних засобів орендованого майна задля формування фонду відтворення протягом 2000-2002 років та передачі майна в рахунок припинення заборгованості станом на 01.01.2003;

у Ліквідаційної комісії КСП "Пісківське" оригінал списку власників майнових паїв колишніх членів КСП "Пісківське" Костопільського району, які погодилися з використанням резервного пайового фонду в рахунок нарахування зносу основних засобів орендованого майна задля формування фонду відтворення протягом 2000-2002 років та передачі майна в рахунок припинення заборгованості станом на 01.01.2003;

у Костопільського відділення Публічного акціонерного товариства "Ощадний банк України" для огляду в судовому засіданні заяви та платіжні документи, де вчинено підпис від імені ОСОБА_12, при проведенні операцій з розміщення грошових коштів на рахунку.

Ухвалою Костопільського районного суду від 30 січня 2018 року залучено до участі в справі як співвідповідача Колектив співвласників майна, що перебуває у спільній частковій власності колишніх членів КСП "Пісківське" в особі ОСОБА_4

Ухвалою Костопільського районного суду від 30 січня 2018 року витребувано

у ОСОБА_4 оригінал протоколу №3 від 12.09.2002 з додатком №1 списком власників майнових паїв колишніх членів КСП "Пісківське" Костопільського району, що погодилися на використання резервного пайового фонду в рахунок нарахування зносу основних засобів орендованого майна задля формування фонду відтворення за період 2000-2002 роки та передачі майна на припинення заборгованості СВК "Пісківський" станом на 01.01.2003; договір №2 від 20.04.2000 року про передачу майнових паїв колишніх членів КСП "Пісківський" і користування СВК "Пісківський" як майнових паїв з додатками №№ 1 і 2;

у Пісківської сільської ради Костопільського району договір №2 від 20.04.2000 року про передачу майнових паїв колишніх членів КСП "Пісківський" і користування СВК "Пісківський" як майнових паїв з додатками №№ 1 і 2.

У травні 2018 року представником позивачів - ОСОБА_7 подано заяву про уточнення позовних вимог, де остаточно просила підтвердити право ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на частку в сумі 8 162, 3 гривень (0, 6906%) в майні, що передане СВК "Пісківський" відповідно до договору №2 від 20.04.2000 року про передачу майнових паїв колишніх членів КСП "Пісківське" в користування СВК "Пісківський" як пайові внески на суму 118 200 гривень; звернути стягнення в рахунок відшкодування збитків та моральної шкоди від недорозподілу майна пайового фонду КСП "Пісківське" на майно колективу співвласників майна, що перебуває у спільній частковій власності колишніх членів КСП "Пісківське", зокрема на частину приміщення контори та зобов'язати СВК "Пісківський" передати позивача частину приміщення контори.

Рішенням Костопільського районного суду від 05 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задоволено частково.

Підтверджено право позивачів на частку в сумі 8 162, 3 гривні (0, 6906%) в майні, що передано СВК "Пісківський" згідно з договором №2 від 20.04.2000 про передачу майнових паїв колишніх членів КСП "Пісківське" в користування СВК "Пісківський" як пайові внески на суму 118 200 гривень.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з СВК "Пісківський" на користь ОСОБА_3 551, 20 гривень судового збору.

На рішення суду ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, де вважає його незаконним і необґрунтованим, що фактично полягають у неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення справи.

На її обґрунтування зазначалося про суперечність позовної вимоги, яка задоволена судом, правилам ч. 2 ст. 16 ЦК України та главі 29 "Захист права власності" Цивільного кодексу України. Зокрема, вказувалося про доцільність застосування положень ст. 392 ЦК України щодо визнання права власності на майно у разі оспорювання чи невизнання його іншою особою, а також у разі втрати правового титулу.

Окрім того, судом не враховано ч. 4 ст. 82 ЦПК України щодо преюдиційності встановлених рішенням суду обставин. Так, рішенням Костопільського районного суду від 27 липня 2017 року, що залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року, встановлено, що ОСОБА_12, правонаступниками якого через спадкоємство є позивачі, подав заяву про вихід з майновим і земельним паями з СВК "Пісківський" і перехід до СФГ "Ясний Бір". Тому вважає, що ОСОБА_12 не має права вимоги на захист права, яке не могло бути порушеним.

З викладених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, ухваливши у цій частині нове - про відмову в задоволенні вимоги.

Тобто іншими учасниками справи чи їхніми представниками апеляційні скарги на рішення Костопільського районного суду від 05 жовтня 2018 року в частині відмови в задоволенні позову не подавалися.

У поданому відзиві ОСОБА_2 і ОСОБА_3, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. При цьому покликалися на помилковість вказівок ОСОБА_5 про преюдиційність встановлених попередніми рішеннями судів фактів, а також на недостовірність тієї обставини, що ОСОБА_12 передав усі свої майнові і земельні паї на користь СФГ "Ясний Бір", вийшовши із членів СВК "Пісківський".

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників справи та представників учасників справи, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із його доведеності та обґрунтованості в частині підтвердження права позивачів на майнову частку в СВК "Пісківський", оскільки встановлено, що у переданому колишніми членами КСП "Піскісвьке" на користь відповідача майні відповідно до договору №2 від 20.04.2000 на суму 1 182 000 гривень є частка, яка належала ОСОБА_12, і яка, як спадщина після смерті батька, прийнята ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Тобто позивачам належить 0, 6906 % як частка у переданому майні, пропорційна вартість якої визначена у 8 162, 30 гривень, а тому їхнє цивільне право визнано порушеним і таким, що підлягає судовому захисту.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Як з'ясовано судом, 29 березня 2007 року державним нотаріусом Костопільської районної державної нотаріальної контори видано ОСОБА_2 і ОСОБА_3 додаткові свідоцтва про право на спадщину за законом, за якими кожен зі спадкоємців набув право на 1/2 частку майна спадкодавця, що зареєстровані в реєстрі за №№585 і 586. Спадкове майно складається з частки у розмірі 11 727 гривень, або 0, 69 % загальної вартості майна пайового фонду КСП "Пісківське" Костопільського району, належної ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай НОМЕР_1, виданого Пісківською сільською радою Костопільського району 16 січня 2002 року.

В подальшому, 26 квітня 2007 року, Пісківською сільською радою Костопільського району позивачам видано свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3, відповідно до яких ОСОБА_2 набув право на пайовий фонд КСП "Пісківське" в частці розміром 5 863 гривень, або 0, 33%, а ОСОБА_3 - розміром 5 864 гривень, або 0, 33%.

Також встановлено, що СВК "Пісківський" створено в процесі реформування КСП "Пісківське" Костопільського району і за положеннями пункту 1.6 Статуту СВК "Пісківський" не є його правонаступником.

Засновниками новоствореного СВК "Пісківський" значаться п'ятеро чоловік, пайові внески до статутного фонду кожного з них як з члена кооперативу-засновника склали по 100 гривень, тобто разом 500 гривень. Ці факти вбачаються з пункту 2.2 Установчого договору, зареєстрованого розпорядженням голови Костопільської районної державної адміністрації №578-р від 31.12.1999, та із запису в реєстраційній карті реєстраційної справи СВК "Пісківський".

Згідно зі ст.ст. 7, 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" майно підприємства належить на праві спільної часткової власності його членам.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

12 вересня 2002 року зборами співвласників майна КСП "Пісківське" вирішено, що майно засновників СВК "Пісківський", які взяли на себе відповідальність за все майно КСП "Пісківське", складає лише 54 339 гривень. Встановлено право СВК "Пісківський" розпоряджатися майном лише в цих межах, а також забезпечувати ним зобов'язання при одержанні кредиту шляхом передачі в заставу.

Дане рішення того ж дня оформлено відповідним протоколом №3 зборів співвласників.

Судом перевірено і встановлено ту обставину, що в ході реформування КСП "Пісківське" у 1998 році частину майна, яке належить на праві спільної часткової власності колишнім членам КСП "Пісківське", віднесено до пайового фонду в сумі 2 940 000 гривень та розподілено між співвласниками. ОСОБА_12, зокрема, видано сертифікат на 0, 6906% від загальної вартості майна пайового фонду КСП "Пісківське".

Рішенням зборів співвласників майна КСП "Пісківське", що оформлене протоколом №3 від 12.09.2002, частину майна підприємства віднесено до резервного фонду в сумі 1 242 461 гривень, який повинен був покрити зношення основних засобів на суму 403 902 гривні і кредиторську заборгованість на суму 838 559 гривень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 №177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" не передбачалося виділення майна, яке належало на праві власності колишнім членам колективного сільськогосподарського підприємства, до резервного фонду.

Зазначене рішення зборів співвласників майна КСП "Пісківське" №3 від 12.09.2002 не оскаржувалося, а тому є чинним.

Як правильно з'ясовано судом, договір №2 від 20.04.2000 про передачу майнових паїв колишніх членів КСП "Пісківське" в користування СВК "Пісківський" його сторонами чи заінтересованими особами також не оспорювався. Оскільки його не розірвано і не припинено, відтак він є дійсним.

В той самий час, суд дійшов хибного висновку, що в майні на загальну суму 1 182 000 гривень, яке передане колишніми членами КСП "Пісківське" на користь СВК "Пісківський", міститься частка майна на суму 8 162, 30 гривень, що належала ОСОБА_12 і право на яку в порядку спадкування перейшло до позивачів.

Так, рішенням Костопільського районного суду від 27 липня 2017 року, що залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року, встановлено, що ОСОБА_12, спадкоємцями якого є позивачі, заявив про вихід і вийшов членів із СВК "Пісківський", водночас увійшовши до СФГ "Ясний Бір" та передавши останньому повністю свої майновий та земельний паї. Тобто матеріально-правовий взаємозв'язок ОСОБА_12 та СВК "Пісківський" було припинено з моменту виходу із членів кооперативу та отримання належних майнового і земельного паю (т. 2 а.с. 150-152; 153-154, зв.).

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки речові права ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не є порушеними, тому вони не можуть бути захищеними в судовому порядку.

Окрім того, як правильно покликається заявник, норми ст. 16 ЦК України визначають право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу, а також встановлює належні способи їх захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав слід розуміти закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Між тим, обраний позивачами спосіб захисту права - про підтвердження права на частку у майні не є належним в розумінні зазначених вимог закону, а тому позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Частиною другою ст. 5 ЦПК України передбачено право суду у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, відповідно до викладеної в позові вимоги визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Колегія суддів при вирішенні спірних відносин не знаходить підстав для обрання іншого - ефективного способу захисту порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, адже чинним законодавством їх і так чітко передбачено. За цих обставин пряме, з власної ініціативи, втручання суду у конкретизацію предмета спору суперечитиме принципу диспозитивності цивільного судочинства і свідчитиме про надання певної процесуально-правової переваги позивачам, що є недопустимим.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Тобто даними вимогами закону закріплено правила диспозитивності цивільного судочинства, які полягають у наданні особам, що беруть участь у справі, можливості вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Зміст принципу диспозитивності розкривається через такі положення:

-хто хоче здійснити свої права, повинен сам потурбуватися про це;

-особа, якій належить право, може від нього відмовитися;

-нікого не можна примушувати пред'явити позов (подати апеляційну чи касаційну скаргу) проти своєї волі;

-суд не повинен виходити за межі вимог сторін, за винятками встановленими законом.

Диспозитивність діє на усіх стадіях цивільного процесу.

Як убачається, суд попередньої інстанції уваги на наведені обставини не звернув, що призвело до ухвалення рішення, яке не може залишатися чинним.

Спонуканням для прийняття постанови щодо відмови позивачам у задоволенні позову про підтвердження права на частку у майні, що передано СВК "Пісківський" на основі договору про передачу майнових паїв, відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є порушення судом норм процесуального права, що потягло помилкове вирішення справи, та неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 7, 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Костопільського районного суду від 05 жовтня 2018 року скасувати.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити в задоволенні позову до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Пісківський", Комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформування Колективного сільськогосподарського підприємства "Пісківське", Ліквідаційної комісії Колективного сільськогосподарського підприємства "Пісківське", Колективну співвласників майна, що перебуває у спільній частковій власності колишніх членів Колективного сільськогосподарського підприємства "Пісківське" в особі ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,: Пісківська сільська рада Костопільського району, ОСОБА_5, ОСОБА_6; в частині вимоги про підтвердження права на частку у майні відповідно до договору передачі майнових паїв.

В решті рішення суду першої інстанції (про відмову у відшкодуванні матеріальної і моральної шкоди внаслідок недорозподілу майнового (резервного) фонду та зобов'язання передати частину приміщення контори) залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: о 12 год. 40 хв. 05.03.2019

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.В. Бондаренко

Н.М. Ковальчук