ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1542/19 Номер провадження 22-ц/814/2584/19Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є. В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.

розглянула у письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 13 серпня 2019 року, ухвалене суддею Парахіною Є.В., повний текст рішення складено 15.08.2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волков Олександр Юрійович, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

26 червня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у якому просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 408 гривень 18 копійок та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень

Підстави позову обґрунтовував тим, що між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ним був укладений договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» на виконання якого відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 . В подальшому поточний рахунок використовувався для поповнення та зняття готівкових коштів через касу Банку для безготівкових зарахувань та повернення коштів.

Далі вказував на те, що 29 квітня 2016 року він уклав з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» договір №980-024-000231194, за умовами якого надав кошти в тимчасове користування позичальнику ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», а останній взяв на себе зобов`язання повернути отримані кошти на рахунок, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський» та сплатити відповідні відсотки.

На виконання умов цього договору ТОВ «Інвестиційно розрахунковий центр» здійснено переказ коштів на загальну суму 10134 гривні 98 копійок на рахунок позивача № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський».

На підставі рішення Правління НБУ від 23 травня 2016 року №14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23 травня 2016 року прийнято рішення №812 про запровадження з 23 травня 2016 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський».

Позивач не був включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на виплату коштів в сумі 10134 гривні 98 копійок.

Вважає, що внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача йому була завдана матеріальна шкода, яка полягає у витратах в розмір 108 гривень 18 копійок, понесених на прибуття до м. Харкова 29 листопада 2018 року на судовий розгляд справи Харківським апеляційним адміністративним судом у справі за його позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а також витрати на відправку поштової кореспонденції у зв`язку з судовим провадженням у справі, та моральну шкоду, яку обґрунтовує обмеженням у користуванні грошима, що призвело до скрутного матеріального становища, погіршення стану здоров`я, відсутності коштів на придбання ліків, оплату житлово-комунальних послуг та сварок в сім`ї, необхідністю тривалий час в судовому порядку відстоювати право на отримання власних коштів.

З урахуванням поданих 09 серпня 2019 року уточнень, позивач просив стягнути на його користь з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (Код ) за рахунок Державного бюджету України через Державну казначейську службу України матеріальну шкоду в сумі 408 грн. 18 коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 13 серпня 2019 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ВОЛКОВ Олександр Юрійович про відшкодування матеріальної та моральної шкоди -відмовлено.

З даним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

Вважає невірними висновки суду про відсутність у нього права на відшкодування моральної шкоди, оскілки саме невиконання відповідачем норм чинного законодавства змусило його звернутися до адміністративного суду та відстоювати його законні права у судовому порядку.

Вказує на пріоритетність норм чинного ЦК України щодо підстав та порядку відшкодування моральної шкоди у відношенні до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та інших законодавчих актів України у таких правовідносинах, що не суперечить, на його думку, змісту рішення Конституційного суду України №4-зп від 03 жовтня 1997 року.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у 2018 році ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю., третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В ході розгляду даної справи встановлено, що 29.04.2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" укладено договір "Суперкапітал" (новий (з виплатою процентів щомісячно) № 980-024-000231194, за змістом п. 1.1, 1.2 якого стороною -1 передається у власність стороні -2 грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. , а остання сплачує у безготівковій формі на рахунок НОМЕР_1 в ПАТ "Банк Михайлівській" та повертає стороні -1 кошти у безготівковій формі на рахунок НОМЕР_1 в ПАТ "Банк Михайлівській".

Копією платіжного доручення № 7404343 від 29.04.2016 року підтверджується внесення позивачем готівки в сумі 10000 грн. на поточний рахунок в банку та перерахування цієї суми в безготівковій формі відповідно до умов договору № 980-024-000231194 з банківського рахунку позивача на рахунок ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр".

Згідно з випискою по особовим рахункам ОСОБА_1 (з 19.05.2016 по 31.10.2016) на поточний рахунок позивача 19.05.2016 відбулось зарахування на рах. № НОМЕР_1 в сумі 10000,00 грн. (повернення коштів згідно з договором № 980-024-000231194 від 29.04.2016), та в сумі 134,98 грн. (оплата процентів по договору № 980-024-000231194 від 29.04.216) від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр".

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 за № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". Розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 по 22.06.2016 включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський".

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 27/1 від 24.05.2016 року створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.

Наказом № 42/2 від 01.06.2016 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджено висновки Комісії, викладені у Акті № 2, за яким встановлено нікчемність правочинів (трансакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" з перерахування коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у загальному розмірі ,74 грн у відповідності до положень пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та на підставі частини першої статті 216 ЦК України вирішено застосувати наслідки нікчемності правочинів до таких трансакцій.

У зв`язку із цим ОСОБА_1 включено до переліку фізичних осіб, по яким встановлено нікчемність правочинів (трансакції) по перерахуванню коштів від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 року, в справі № 1640/2288/18 за позовом ОСОБА_1 задоволено, - визнано протиправним та скасовано рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", оформлене наказом від 01.06.2016 № 42/2, в частині визнання нікчемними операцій з переказу коштів (трансакцій) у розмірі 134,98 грн на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 з призначенням платежу "оплата процентів по договору №980-024-000231194 від 29.04.2016" та у розмірі 10 000,00 грн на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-024-000231194 від 29.04.2016", здійснених 19 травня 2016 року; зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" внести додаткову інформацію про ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу "Суперкапітал" (новий) (з виплатою процентів щомісячно) від 29.04.2016 №980-024-000231194 у загальному розмірі 10 134,98 грн (десять тисяч сто тридцять чотири гривні дев`яносто вісім копійок) та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни і доповнення до переліку для внесення даних до Загального реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат вкладникам Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський".

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" задоволено частково - рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 по справі № 1640/2288/18 в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", оформлене наказом від 01.06.2016 № 42/2, в частині визнання нікчемними операцій з переказу коштів (трансакцій) у розмірі 134,98 грн на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 з призначенням платежу "оплата процентів по договору №980-024-000231194 від 29.04.2016" та у розмірі 10000 грн. 00 коп. на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-024-000231194 від 29.04.2016", здійснених 19 травня 2016 року скасовано; провадження в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", оформлене наказом від 01.06.2016 № 42/2, в частині визнання нікчемними операцій з переказу коштів (трансакцій) у розмірі 134 грн. 98 коп. на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 з призначенням платежу "оплата процентів по договору №980-024-000231194 від 29.04.2016" та у розмірі 10 000,00 грн. на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-024-000231194 від 29.04.2016", здійснених 19 травня 2016 року закрито; в іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 по справі № 1640/2288/18 залишено без змін.

На підставі вказаного судового рішення за заявою стягувача 30.01.2019 року, виданий виконавчий лист, який пред`явлений до виконання.

Листом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" за вих. № 16.01.19/18-вих від 16.01.2019 року, адресованим на ім`я ОСОБА_1 , повідомлено, що на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018 року у справі № 1640/2288/18 Уповноваженою особою ВГВФО на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" листом від 13.12.2018 року № 13.12.18/02-вих подано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 вкладника ПАТ "Банк Михайлівський", який має право відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду. Роз`яснено порядок отримання коштів.

Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вих. № 34-036-5477/19 від 26.03.2019 року, адресованим ОСОБА_1 , повідомлено про те, що за звітом Фонду гарантовану суму відшкодування за вкладами, відкритими в ПАТ "Банк Михайлівський", отримано в повному обсязі 04.03.2019 року через установу банка-агенту Фонду ПАТ КБ "ПриватБанк".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав доказів завдання матеріальної шкоди на суму 300 грн.

Крім того, суд послався на відсутність доказів того, що шкода спричинена саме відповідачем та відсутність причинного зв`язку між діями чи бездіяльністю відповідача та завданою позивачу шкодою у вказаному вище розмірі.

Також, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення 108 грн. 18 коп. за своєю природою не є матеріальною шкодою в розмінні ст. 22 ЦК України, а є судовими витратами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

У ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України предбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 408 грн. 18 коп., позивач послався на те, що поніс витрати у зв`язку з розглядом справи № 1640/2288/18 за його позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю., третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

На підтвердження завдання матеріальної шкоди позивачем надано суду проїзний документ серії НОМЕР_3 від 29.11.2018 року на потяг № 127 від ст. Харків-Пасажирський до ст. Полтава-Південна на ім`я ОСОБА_2 вартістю 35 грн. 59 коп., проїзний документ серії АЕ НОМЕР_4 від 29.11.2018 року на потяг № 060 від ст. Полтава-Південна до ст. Харків-Пасажирський на ім`я ОСОБА_2 вартістю 72 грн. 59 коп., що підтверджують факт понесення витрат на прибуття до Харківського апеляційного адміністративного суду на судовий розгляд справи за його позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії й у зворотному напрямку в загальному розмірі 108 грн. 18 коп.

Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення 108 грн. 18 коп. за своєю природою не є матеріальною шкодою в розмінні ст. 22 ЦК України, а є судовими витратами, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку , що питання про їх стягнення має вирішуватися в рамках розгляду адміністративної справи № 1640/2288/18 в порядку, визначеному в ст. 143 або ст. 252 КАС України.

Також суд першої інстанції вірно встановив, що доказів понесення витрат в сумі 300 грн. 00 коп., в тому числі на відправку кореспонденції у зв`язку з бездіяльністю відповідача, матеріали справи не містять та позивачем не надано.

Крім того, суд правильно послався на те, що позивач у позові особисто вказував, що квитанції та чеки на підтвердження конкретної суми в цій частині у нього не збереглись.

За вказаних обставин, місцевий суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Обґрунтовуючи підстави відшкодування моральної (немайнової) шкоди, позивач послався на те, що внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення його до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Банк Михайлівський" він тривалий час безпідставно був позбавлений можливості користуватись належними йому коштами, внаслідок чого вимушений докладати значних зусиль та часу на поновлення порушених прав в судових органах. Така бездіяльність відповідача призвела до моральних страждань та переживань, скрутного матеріального становища та, як наслідок, відсутності коштів на придбання ліків, оплату житлово-комунальних послуг, що негативно вплинуло на взаємовідносини в сім`ї; внаслідок таких дій відповідача у нього погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим він перебував на стаціонарному лікуванні.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивачем надано довідку Полтавського обласного клінічно шкірно-венерологічного диспансеру від 10.06.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , 1952 року народження, знаходився в стаціонарі Полтавського обласного шкірно-венерологічного диспансеру з 13.12.2018 року по 21.12.2018 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння йому моральної шкоди, причинно-наслідкового зв`язку між його перебуванням на стаціонарному лікуванні та будь-якими діями відповідача.

Крім того, суд послався на те, що невиплату позивачу коштів, внесених як вклад до ПАТ "Банк Михайлівський", вочевидь не забезпечила саме банківська установа.

Так, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що відповідно до положень ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

За змістом ст. 4 вказаного вище Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, для чого він наділений рядом функцій, перелік яких визначений в ч. 2 ст. 4.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з невиплатою банком-агентом гарантованих сум відшкодування.

Такий висновок суду узгоджується з висновками Верховного Суду з аналогічних правовідносин, викладеними у постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 761/13137/16-ц.

З огляду на вищенаведене, районний суд обгрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги позивача фактично дублюють вимоги позовної заяви, належними та допустимими доказами не підтверджені та вірних висновків місцевого суду не спростовують.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі всебічно з`ясованих обставин та наданих сторонами доказів, які проаналізовані вище.

Підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, апеляційна скарга залишається колегією суддів без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 13 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: О.В.Чумак

Судді: П.С. Абрамов

Л.І. Пилипчук