04.03.2019 227/4942/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 березня 2019 року місто Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Заварзіній Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження та заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання реєстрації в житловому приміщенні недійсною і такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: Донецька область, м. Добропілля, пр-т Шевченко, 12/72.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2 є його пасинком. Позивач проживав разом з матірю зазначеного відповідача, яка померла 15.10.1996 року. Зазначений відповідач зареєстрований разом зі своєю дружиною, ОСОБА_3, та дітьми, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у вищезазначеній квартирі, основним квартиронаймачем якої є позивач ОСОБА_1 згідно відповідного ордеру. Проте відповідачі не проживають у вказаній квартирі більше трьох років, що підтверджується відповідним актом. У 2015 році відповідача поїхали у невідомому напрямку та не знялися з місця реєстрації. Позивач протягом вказаного часу вживав заходів щодо розшуку відповідачів, звертався до суду з заявою про визнання їх безвісно відсутніми, проте судом було встановлено, що відповідачі перетнули кордон України та виїхали до Республіки Білорусії. Реєстрація відповідачів у належній позивачу квартирі ставить останнього в скрутне матеріальне становище, оскільки йому доводиться оплачувати комунальні послуги в повному обсязі, хоча за матеріальним станом позивач мав би право на користування соціальною пільгою субсидією, у звязку з чим просив визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 72 в будинку № 12 по пр-ту Шевченко м. Добропілля Донецької області, та зняти їх з реєстрації у вищезазначеній квартирі.

Сторони в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідачів жодних заяв або доказів поважності своєї неявки до суду не надходило, відзивів відповідачами подано не було.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу без відповідача і винести заочне рішення.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є основним квартиронаймачем житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією ордеру № 605, виданого на підставі рішення виконкому ОСОБА_6 народних депутатів від 19 вересня 1979 року (а.с. 8).

Дружина позивача, ОСОБА_7, яка також входила до складу членів родини при видачі ордеру, померла 15 жовтня 1996 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-НО № 148997, виданого 15 жовтня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Добропілля Донецької області (а.с. 10).

Відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровані разом з позивачем за адресою: Донецька область, м. Добропілля, пр-т Шевченка, 12/72, що підтверджується довідкою Відділу реєстрації ОСОБА_6 міської ради Донецької області № 17/3183 від 03.07.2018 року (а.с. 12).

Згідно актів, затверджених головою правління ОСББ «Шевченко, 12 в місті Добропіллі», за підтвердженням сусідів, за адресою: м. Добропілля, пр-т Шевченка, 12/72, проживає 1 особа ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 7, 9, 11).

Відповідно до довідки, виданої головою правління ОСББ «Шевченко, 12 в місті Добропіллі», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у квартирі за адресою: м. Добропілля, пр-т Шевченка, 12/72, не проживають більше трьох років (а.с. 6).

Таким чином, судом було встановлено, що відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації більше 3 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Факт реєстрації відповідачів у належній ОСОБА_1 квартирі обмежує його права, оскільки він є єдиною особою, яка здійснює утримання належного йому нерухомого майна, змушений сплачувати комунальні послуги з врахуванням кількості зареєстрованих осіб в житловому приміщенні, а також позбавлений можливості оформити у встановленому законодавством порядку житлову субсидію.

За ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права або інтересу.

Позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування належним їй житлом. Ці позовні вимоги відповідають нормам житлового законодавства.

Окрім того, позивач просить зняти відповідачів з реєстрації у вищезазначеній квартирі. Суд вважає, що у задоволенні зазначеної вимоги слід відмовити, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Органами реєстрації відповідно до абзацу сьомого частини першої статті 3 вищезазначеного Закону є виконавчі органи сільських, селищних або міських рад, сільські голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Тобто повноваження в сфері зняття осіб з місця їх реєстрації має право здійснювати лише компетентний орган, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Тому заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.16 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 259, 263, 265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання реєстрації в житловому приміщенні недійсною і такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: Донецька область, м. Добропілля, пр-т Шевченко, 12/72.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Направити відповідачам копію заочного рішення суду в порядку, передбаченому ст. 272 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: суддя В.В. Хандурін

04.03.2019