справа № 274/2913/18
провадження № 2/0274/520/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

19.02.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичева Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Бердичівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, припинення стягнення аліментів, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, припинення стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Шлюб між ними розірвано на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду 30.08.2012 року.

Від спільного проживання мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З червня 2017 року дитина проживає з ним, знаходиться на його утриманні та вихованні. Відповідачка проживає в Кіровоградській області, участі у вихованні дитини належним чином не приймає, дитиною не цікавиться, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згоди, щодо місця проживання дитини між сторонами не досягнуто.

Позивач вважає, що в інтересах дитини її слід залишити проживати саме з ним, його батьком, оскільки він має постійну роботу, стабільний дохід, власний будинок, підсобне господарство, земельну ділянку, тому може створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини.

Крім того, згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду від 30.08.2012 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 350 грн. в місяць, тому просить суд припинити стягнення аліментів на користь відповідачки. Натомість просить стягувати з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку.

Позивач звернувся до суду з письмовою заявою в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка, у встановлений судом строк, відзиву на позовну заяву не надала, будучи належним чином, повідомлена про дату час і місце розгляду справи, шляхом опублікування оголошення на веб-сайті суду, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Бердичівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності та висновок про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком.

Суд, за письмовою згодою позивача, ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Шлюб між ними розірвано на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду 30.08.2012 року ( а.с. 9-10).

Від спільного проживання мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Після розірвання шлюбу дитини проживала з відповідачкою, з червня 2017 року проживає з батьком.

Відповідачка проживає в м. Мала Виска Кіровоградській області без реєстрації, участі у вихованні дитини належним чином не приймає (а.с. 12), дитиною не цікавиться, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя.

Дитина проживає з батьком в с. Скраглівка Бердичівського району Житомирської області, навчається в 3 класі Скраглівської загальноосвітньої школи, що підтверджується довідкою № 44 від 13.03.2018 року (а.с. 11).

Згідно довідки Скраглівської сільської ради від 12.03.2018 року № 221,ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, якого виховує сам (а.с. 13).

Згоди, щодо місця проживання дитини між сторонами не досягнуто.

Позивач вважає, що в інтересах дитини її слід залишити проживати саме з ним, його батьком, оскільки він має постійну роботу, стабільний дохід, власний будинок, підсобне господарство, земельну ділянку, тому може створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини.

Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Бердичівської районної державної адміністрації від 31.01.2019 року, Бердичівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком - ОСОБА_1.

Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким неповнолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері неповнолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір'ю.

Враховуючи вищезазначене, згідно поданих документів, обстеження умов проживання, беручи до уваги інтереси дитини, суд вважає доцільним визначити місце проживання дитини з позивачем.

В разі визначення місця проживання дитини з батьком, суд вважає необхідним скасувати сплату аліментів позивачем на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання дитини, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.08.2012 року вирішено стягувати з ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_9 р. у с. Скраглівка Бердичівського району Житомирської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_10, в розмірі 350,00 грн. щомісячно, починаючи з 13.07.2012 р. і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме - до ІНФОРМАЦІЯ_11

Юридичною підставою для стягнення аліментів з позивача на користь відповідача було те, що дитина після розлучення батьків залишилася проживати з матір'ю.

В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з батьком та перебуває на його утриманні, що підтверджено матеріалами справи.

Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З аналізу даної норми вбачається, що одним із способів захисту порушеного права у разі зміни обставин, що впливають на визначені розміри періодичних платежів, є звільнення від них.

За таких підстав, враховуючи, що дитина проживає разом з позивачем, а тому відпали юридичні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини, а тому суд вважає, що достатнім для захисту прав позивача буде звільнення його від обов'язку сплати аліментів.

Відповідно до ст. 180 , ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовий сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи ту обставину, що відповідачка відзиву на позовну заяву не надала, а також те, що остання є молодою, працездатною людиною, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з неї на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в заявленому позивачем розмірі - 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) в місяць, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачку.

Керуючись, ст.ст. 19, 141, 150, 157, 160, 164, 166, 192 СК України,ст.ст. 12,13,81,141, 263, 265,273,354,430 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Бердичівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, припинення стягнення аліментів - задовольнити.

Визначити місце проживання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання його батька, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, за адресою: АДРЕСА_1.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.08.2012 року.

Виконавчий лист № 0603/4567/12 виданий Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_9 р. у с. Скраглівка Бердичівського району Житомирської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_10, в розмірі 350,00 грн. щомісячно, починаючи з 13.07.2012 р. і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме - до ІНФОРМАЦІЯ_11, відізвати з виконання та приєднати до матеріалів справи.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.06.2018 року і до досягнення сином повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1536 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 27 лютого 2019 року.

Головуючий Т.М.Вдовиченко