Справа № 640/2054/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - Зуб Г.А.,

за участю секретаря - Черниш О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності та спростування інформації, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту недостовірності та спростування інформації, в якій просить суд встановити факт недостовірності та спростувати інформацію, поширену в мережі Інтернет 23 жовтня 2017 року на веб-сайті https://izvestia.kiev.ua/ за посиланням https://izvestia.kiev.ua/item/show/104178 під заголовком «Против футбольного босса ОСОБА_2 возбуждено уголовное дело о мошенничестве», яка не відповідає дійсності та завдає шкоди честі, гідності та діловій репутації ОСОБА_1

Заявник просить суд встановити факт недостовірності інформації та спростувати її, оскільки, вжиті ним заходи щодо визначення автору публікації та власнику веб-сайту не дали результату.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вказана інформація є недостовірною та ганьбить гідність, честь і ділову репутацію заявника.

В судове засідання заявник не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі його представників, заяву підтримав повністю.

29.01.2019 року до суду надійшла вказана заява, та розподілена судді Зуб Г.А.

Ухвалою судді від 04.02.2019 року дана заява була залишена без руху, з наданням заявнику 10-денного строку для усунення недоліків, які були усунені заявником 05.02.2019 року.

Ухвалою судді від 07.02.2019 року відкрито окреме провадження у даній справи.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2017 року о 11:36 в мережі Інтернет на веб-сайті https://izvestia.kiev.ua/ за посиланням https://izvestia.kiev.ua/item/show/104178 під заголовком «Против футбольного босса ОСОБА_2 возбуждено уголовное дело о мошенничестве» розміщено публікацію наступного змісту:

«В ОСОБА_3 начато следствие по делу о фальсификации подписи и подлоге юридических документов адвокатом ОСОБА_2, который на сегодняшний день является главой КДК ФФУ.

ОСОБА_2 является одним из учредителей кипрской компании «Зармия», которой принадлежит 50% кипрской компании «Парисифия ЛТД». Подделав подпись второго бенефициара, владеющего также 50% акций этой компании, ОСОБА_2 изготовил фальшивую доверенность на управление украинскими активами «Парисифия ЛТД» в ОСОБА_3. Тем самым совершив подлог и введя в заблуждение кипрскую фирму-регистратора.

На основании фальшивых документов была организована попытка рейдерского захвата ряда коммерческих фирм, учрежденных «Парисифией». В том числе и крупнейшего в Днепропетровском регионе свинокомплекса.

Сфальсифицировав документы, ОСОБА_2 и представитель «Зармии» в ОСОБА_3 Первушин попытался поменять устав, регистратора и управляющий менеджмент этих компаний, назначив директором основной компании некую ОСОБА_4.

Изменение формы управления с коллегиальной на единоличную было проведено без согласования с собственниками, в обход процедуры, прописанной в уставных и учредительных документах.

Целью преступных действий являлся рейдерский захват активов на сумму 438 млн грн. Вполне вероятно с целью последующей перепродажи, без учета интересов собственников и инвесторов.

На сегодняшний момент сфальсифицированные доверенности аннулированы кипрским регистратором, попытка рейдерского захвата приостановлена, органами прокуратуры ведется следствие.

Проверяется причастность к афере некоторых народных депутатов. Кроме того, ОСОБА_2 предстоит дать соответствующие комментарии к своим налоговым декларациям и объяснить происхождение средств и активов «Парисифия ЛТД» в размере 5 млн долларов, которые оказались в его собственности.

ОСОБА_5 обещает быть резонансным после обнародования полной информации о его противозаконной деятельности. Ожидается, что свою оценку деятельности ОСОБА_5 дадут не только украинские и европейские правоохранители, но также общественные организации и руководство УЕФА.

Напомним, главой Контрольно-дисциплинарного комитета Федерации футбола Украины, ОСОБА_2 стал после того, как в 2015 году его предыдущий руководитель ОСОБА_6 был найден в своей квартире со смертельным огнестрельным ранением в голову.

В начале 2000х ОСОБА_2 был причастен к громким делам, связанным с приватизацией Южного ГОКа и Днепровского металлургического комбината. Считается, что убийство в 2014 ОСОБА_7, экс-главы Фонда Госимущества, связано с попыткой ревизии итогов приватизации.

В 2010х ОСОБА_2 являлся одним из руководителей компании «Зеонбуд», скандально известного монополиста на рынке цифрового телевидения времен Януковича.»

Нижче розміщено скановану копію Постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.09.2017 в адміністративній справі № 826/9700/17 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Рантьє», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання протиправним та скасування наказу, зобовязання вчинити певні дії.

Відповідно до частини четвертої ст. 34 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно ст. 201 Цивільного кодексу України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Частиною першою ст. 270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Відповідно до частини першої ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Статтею 299 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно частини першої ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відповідно до частини другої ст. 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», (надалі Постанова від 27 лютого 2009 року № 1), при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;

б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає

дійсності;

г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Так, відповідно до п. 15 Постанови від 27 лютого 2009 року № 1, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності(неповні або перекручені).

Відповідно до п.19 Постанови від 27 лютого 2009 року № 1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Судом встановлено, що поширена інформація не є оціночним судженням, а є фактичним твердженням, яке створює у читачів явно негативну думку про заявника. При цьому, вказана інформація, є недостовірною, у звязку з наступним.

Фраза «В ОСОБА_3 начато следствие по делу о фальсификации подписи и подлоге юридических документов адвокатом ОСОБА_2, который на сегодняшний день является главой КДК ФФУ» містить фактичні твердження щодо відомостей про кримінальне провадження, які не існують та повністю не відповідають дійсності.

Частиною 2 ст. 214 КПК України передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч.1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

У даному випадку, до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилась жодна інформація про вчинення Заявником будь-яких кримінальних правопорушень, у тому числі про «фальсифікацію підписів та підробку юридичних документів», жодних повідомлень про підозру стосовно нього не було складено, що також підтверджується наданою до суду довідкою виданою Департаментом інформаційних технологій МВС України, відповідно до якої ОСОБА_1 на території України станом на 15.02.2019 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має, та в розшуку не перебуває, та довідкою від 15.02.2019 року виданою СУ ГУНП в Харківській області, відповідно до якої згідно з Даними ЄРДР інформація про кримінальні провадження, розпочаті за заявами ОСОБА_1 або відносно нього, а також визначення у них підслідності за слідчими підрозділами ГУНП в Харківській області відсутня.

Фраза «ОСОБА_2 является одним из учредителей кипрской компании «Зармия» містить фактичні дані щодо складу засновників товариства, які не відповідають дійсності.

У даному випадку відсутні будь-які докази (відомості, підтвердження) щодо того, що Заявник є засновником та/або володіє часткою у статутному капіталі кіпрської компанії «Зармія», із огляду на що наведена фраза не відповідає дійсності.

Фрази «Подделав подпись второго бенефициара, владеющего также 50% акций этой компании, ОСОБА_2 изготовил фальшивую доверенность на управление украинскими активами «Парисифия ЛТД» в ОСОБА_3. Тем самым совершив подлог и введя в заблуждение кипрскую фирму-регистратора. На основании фальшивых документов была организована попытка рейдерского захвата ряда коммерческих фирм, учрежденных «Парисифией». В том числе и крупнейшего в Днепропетровском регионе свинокомплекса. Сфальсифицировав документы, ОСОБА_2 и представитель «Зармии» в ОСОБА_3 Первушин попытался поменять устав, регистратора и управляющий менеджмент этих компаний, назначив директором основной компании некую ОСОБА_4» містять фактичні твердження щодо здійснення Заявником кримінально караних діянь.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

У вищенаведених фразах стверджується, що Заявник підробив підпис, виготовив фальшиву довіреність, здійснив спробу рейдерського захоплення ряду юридичних осіб та змінення установчих документів і керівників компаній.

Вчинення вищенаведених дій може підтверджуватись не інакше як обвинувальним вироком суду, позаяк стосовно Заявника жодних судових рішень, повязаних з даними обставинами не ухвалювалось.

Таким чином, наведені фрази не відповідають презумпції невинуватості, гарантованій Конституцією України, не містять будь-яких обєктивних чинників чи підтверджень щодо того, що вказані злочини взагалі були здійснені будь-якою особою, тим паче Заявником, є недостовірними.

Фрази «Изменение формы управления с коллегиальной на единоличную было проведено без согласования с собственниками, в обход процедуры, прописанной в уставных и учредительных документах»; «На сегодняшний момент сфальсифицированные доверенности аннулированы кипрским регистратором, попытка рейдерского захвата приостановлена, органами прокуратуры ведется следствие» також підлягають спростуванню з огляду на той факт, що заявник не має жодного відношення до вказаних подій та не вчинював відповідних правопорушень, не є підозрюваним у вчиненні відповідних злочинів.

Фраза «Целью преступных действий являлся рейдерский захват активов на сумму 438 млн. грн.», «Вполне вероятно с целью последующей перепродажи, без учета интересов собственников и инвесторов»

Варто вказати, що мета злочину відноситься до складу ознак, які утворюють суб'єктивну сторону злочину.

В силу ст. 347 КПК України, мету злочину суд зазначає в обвинувальному вироку.

Оскільки у даному випадку вирок суду чи інші судові рішення у даних правовідносинах відсутні, а мета злочину може бути встановлена не інакше як вироком суду, то вищенаведена фраза не відповідає дійсності.

Окрім того, дані твердження є припущенням, не відповідають дійсності та не підтверджені обєктивно. Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Викладення вищенаведеної інформації у статті здійснюється шляхом ствердження фактів реального вчинення кримінально-караних діянь, доведення вини Заявника як особи, яка здійснила ці правопорушення, встановлення їх мети. Такі відомості, по-перше, не є обґрунтованими, оскільки обєктивно не існували події щодо здійснення кримінальних проваджень стосовно Заявника, більш того, ухвалення обвинувального вироку судом щодо нього, по-друге, протиправними, такими, що порушують презумпцію недоторканості, гарантовану Конституцією України, а також порочить честь, гідність та ділову репутацію Заявника як людини честі, законослухняного громадянина, відомого юриста та публічної особи в цілому. Наведені обставини, як і вся стаття в цілому, не відповідають дійсності, тобто є недостовірними.

«ОСОБА_2 предстоит дать соответствующие комментарии к своим налоговым декларациям и объяснить происхождение средств и активов «Парисифия ЛТД» в размере 5 млн. долларов, которые оказались в его собственности» містить фактичні твердження, які не відповідають дійсності.

Оскільки жодною судовою інстанцією не встановлено факту обернення Заявником на свою користь зазначених грошових коштів, а також іншим органом щодо вчинення будь-яких податкових правопорушень, уповноваженими державними органами від нього не вимагалось та не вимагається жодних пояснень стосовно податкових декларацій.

Наведені твердження є недостовірними.

Фрази «Напомним, главой Контрольно-дисциплинарного комитета Федерации футбола Украины, ОСОБА_2 стал после того, как в 2015 году его предыдущий руководитель ОСОБА_6 был найден в своей квартире со смертельным огнестрельным ранением в голову», «Считается, что убийство в 2014 ОСОБА_7, экс-главы Фонда Госимущества, связано с попыткой ревизии итогов приватизации» містять інформацію про начебто наявний зв'язок між діяльністю Заявника та смертями зазначених осіб та справляє на читача відповідне враження.

Дана інформація несе контекстуально зумовлене негативне навантаження, справляє вкрай негативне враження про Заявника.

Фраза «В начале 2000х ОСОБА_2 был причастен к громким делам, связанным с приватизацией Южного ГОКа и Днепровского металлургического комбината» є надуманою та не відповідає дійсності.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

У вищенаведеній фразі стверджується, що Заявник має відношення до вчинення злочинних дій, повязаних з приватизацією.

Оскільки будь-які вироки, судові рішення з цього приводу відсутні, то інформація є недостовірною.

Таким чином, інформація, що була розповсюджена в мережі Інтернет порушує особисті немайнові права заявника та порочить його честь, гідність та ділову репутацію.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1 визначено, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є

фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Згідно з п. 13 зазначеної Постанови Пленуму Верховного суду України відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 277 ЦК України, судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними розділом IV ЦПК України.

Оскільки поширення недостовірної інформації щодо заявника мало місце особою, яку неможливо ідентифікувати, суд вважає необхідним встановити факт недостовірності цієї інформації та спростувати її, так як спростування такої інформації в інший спосіб є неможливим.

Керуючись ст.ст. 201, 270, 277, 297, 299 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 5, 19, 23, 293; 294 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності та спростування інформації - задовольнити.

Встановити факт недостовірності та спростувати інформацію, поширену у мережі Інтернет 23 жовтня 2017 року на веб-сайті https://izvestia.kiev.ua за посиланням https://izvestia.kiev.ua/item/show/104178 в статті під заголовком «Против футбольного босса Шумлова возбуждено уголовное дело о мошенничестве» наступного змісту:

«В ОСОБА_3 начато следствие по делу о фальсификации подписи и подлоге юридических документов адвокатом ОСОБА_2, который на сегодняшний день является главой КДК ФФУ.

ОСОБА_2 является одним из учредителей кипрской компании «Зармия», которой принадлежит 50% кипрской компании «Парисифия ЛТД». Подделав подпись второго бенефициара, владеющего также 50% акций этой компании, ОСОБА_2 изготовил фальшивую доверенность на управление украинскими активами «Парисифия ЛТД» в ОСОБА_3. Тем самым совершив подлог и введя в заблуждение кипрскую фирму-регистратора.

На основании фальшивых документов была организована попытка рейдерского захвата ряда коммерческих фирм, учрежденных «Парисифией». В том числе и крупнейшего в Днепропетровском регионе свинокомплекса.

Сфальсифицировав документы, ОСОБА_2 и представитель «Зармии» в ОСОБА_3 Первушин попытался поменять устав, регистратора и управляющий менеджмент этих компаний, назначив директором основной компании некую ОСОБА_4.

Изменение формы управления с коллегиальной на единоличную было проведено без согласования с собственниками, в обход процедуры, прописанной в уставных и учредительных документах.

Целью преступных действий являлся рейдерский захват активов на сумму 438 млн грн. Вполне вероятно с целью последующей перепродажи, без учета интересов собственников и инвесторов.

На сегодняшний момент сфальсифицированные доверенности аннулированы кипрским регистратором, попытка рейдерского захвата приостановлена, органами прокуратуры ведется следствие.

Проверяется причастность к афере некоторых народных депутатов. Кроме того, ОСОБА_2 предстоит дать соответствующие комментарии к своим налоговым декларациям и объяснить происхождение средств и активов «Парисифия ЛТД» в размере 5 млн долларов, которые оказались в его собственности.

ОСОБА_5 обещает быть резонансным после обнародования полной информации о его противозаконной деятельности. Ожидается, что свою оценку деятельности ОСОБА_5 дадут не только украинские и европейские правоохранители, но также общественные организации и руководство УЕФА.

Напомним, главой Контрольно-дисциплинарного комитета Федерации футбола Украины, ОСОБА_2 стал после того, как в 2015 году его предыдущий руководитель ОСОБА_6 был найден в своей квартире со смертельным огнестрельным ранением в голову.

В начале 2000х ОСОБА_2 был причастен к громким делам, связанным с приватизацией Южного ГОКа и Днепровского металлургического комбината. Считается, что убийство в 2014 ОСОБА_7, экс-главы Фонда Госимущества, связано с попыткой ревизии итогов приватизации.

В 2010х ОСОБА_2 являлся одним из руководителей компании «Зеонбуд», скандально известного монополиста на рынке цифрового телевидения времен Януковича.»

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або підписання рішення суду без його проголошення у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи.

У відповідності до п. 15 .5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції , до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Київський районний суд м. Харкова.

Повний текст рішення виготовлено 26 лютого 2019 року.

Суддя: Г.А. ЗУБ