ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 640/15546/17

провадження № 22-ц/818/325/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Українська охоронно - страхова компанія», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та судових витрат за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 липня 2018 року (в складі судді Сенаторова В.М.).,

встановив:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Українська охоронно - страхова компанія», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та судових витрат.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04 липня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3 - ті особи: ПАТ «Українська охоронно - страхова компанія», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та судових витрат задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріального збитку у розмірі 40478 грн. 88 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість проведеного Звіту № 48/2017 від 30.03.2017 року в сумі 1200 грн. 00 коп., вартість сплати за відправку телеграми в розмірі 36 грн. 00 коп., суму сплаченого судового збору - 640 грн. 00 коп.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року у справі була призначена судова авто товарознавча експертиза. Справа була направлена до експертної установи.

28 травня 2019 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про забезпечення позову, в якому просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 29902266, свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 11.03.2010 року) та/або житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 11548973, договір купівлі-продажу №3964 від 06.11.2007 року, приватний нотаріус Слоневська Д. В.), які належать ОСОБА_2 . Також просить заборонити відповідачу ОСОБА_2 виїзд за кордон.

Заява мотивована тим, що оскільки відповідач не сплатив позивачу матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП, у позивача є підстави побоюватись, що така позиція відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2019 року провадження у справі було поновлено і справа призначена до розгляду у судове засідання.

Колегія суддів, обговоривши заявлене клопотання, вважає, що підстав для його задоволення немає.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 150 ЦПК України, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. п.1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить обґрунтування, як саме незастосування забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, та не вказано правових підстав для забезпечення вищезазначеного позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 29902266, свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 11.03.2010 року) та/або житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 11548973, договір купівлі-продажу №3964 від 06.11.2007 року, приватний нотаріус Слоневська Д. В.), які належать ОСОБА_2 та шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 виїзд за кордон.

Отже, саме лише посилання на можливість забезпечення позову не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Зважаючи, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, за умови, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а позивачем таких доказів не надано, з огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що підстав для забезпечення позову немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 367, 368 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 08 жовтня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко