Ухвала

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 639/6682/18

провадження № 61-17561ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Харківобленерго» (далі - АТ «Харківобленерго») про визнання незаконними дій та зобов`язання здійснити перерахунок суми за спожиту електроенергію,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Харківобленерго» про визнання незаконними дій та зобов`язання здійснити перерахунок суми за спожиту електроенергію.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20 квітня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Харківобленерго» про визнання незаконними дій та зобов`язання здійснити перерахунок суми за спожиту електроенергію закрито, оскільки позов, пред`явлений ОСОБА_1 у листопаді 2018 року про визнання незаконними дій АК «Харківобленерго» щодо ненадання пільг з оплати за комунальні послуги ОСОБА_3 , як члену сім`ї учасника бойових дій та зобов`язання здійснити перерахунок суми за спожиту електроенергію з урахуванням пільги ОСОБА_3 з оплати за спожиту електроенергію, є тотожним його позову за 2017 рік.

Постановою Харківського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова 06 березня 2019 року залишена без змін.

Постановою Верховного Суду від 20 березня 2019 року частково задоволена скарга ОСОБА_1 , рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 лютого 2017 року та ухвала апеляційного суду м. Харкова від 20 квітня 2017 року скасовані та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Харківобленерго» про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено з інших підстав, а саме - позивач не довів позов із заявлених ним підстав.

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року про закриття провадження у справі за нововиявленими обставинами.

Мотивуючи свою заяву, ОСОБА_1 посилався на Постанову Верховного Суду від 20 березня 2019 року ,в якій зазначено, що при ухваленні рішення суди не взяли до уваги посилання позивача на те, що ОСОБА_3 є членом його сім`ї, а тому він як учасник бойових дій та його дружина мають право на пільги щодо плати за комунальні послуги.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 червня 2019 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

Суди, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року за нововиявленими обставинами, виходили з того, що відповідно до Постанови Верховного Суду від 20 березня 2019 року касаційний суд дійшов висновку про скасування судових рішень та ухвалення нового судового рішення про відмову в позові з інших підстав, а саме через недоведеність позовних вимог за вказаними підставами. Спір, заявлений ОСОБА_1 до АТ «Харківобленерго» у 2017 року по суті вирішено, а тому доводи ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року про звернення ОСОБА_1 у листопаді 2018 року з аналогічними вимогами щодо яких ухвалено рішення, не суперечать Постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Частиною другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Частиною п`ятою статті 423 ЦПК України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року за нововиявленими обставинами, виходили з того, що відповідно до Постанови Верховного Суду від 20 березня 2019 року касаційний суд дійшов висновку про скасування судових рішень та ухвалення нового судового рішення про відмову в позові з інших підстав, а саме через недоведеність позивачем позову із заявлених ним підстав. Спір, заявлений ОСОБА_1 до АТ «Харківобленерго» у 2017 року по суті вирішено, а тому доводи ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року про звернення ОСОБА_1 у листопаді 2018 року з аналогічними вимогами щодо яких ухвалено рішення, не суперечать Постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що обставини, на які посилається заявник, не можуть вважатися нововиявленими в розумінні частини першої, другої статті 423 ЦПК України.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання незаконними дій та зобов`язання здійснити перерахунок суми за спожиту електроенергію відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов