Справа № 310/7317/18
РІШЕННЯ

Іменем України

22 лютого 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді - Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бердянську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до ОСОБА_1, третя особа: державний нотаріус Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Каменєва- Тинів Наталя Валеріївна про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: державний нотаріус Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Каменєва- Тинів Н.В. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на наступне.

Позивач вказав, що державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Каменєвою-Тинів Н.В. 26 травня 2018 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом НОМЕР_2, згідно з яким, спадкоємцем майна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є його син ОСОБА_1

До складу спадщини, зокрема, входить недоотримана сума страхової виплати у розмірі 73 403,11 грн.

Позивач зазначив, що ОСОБА_4 перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кіровську Луганської області, яке на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території. Відділенням в м. Кіровську не здійснено переміщення у населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, тому нарахування та виплату страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у відділенні в м. Кіровську припинено з 01.12.2014 року. Справи потерпілих, які знаходились на обліку у даному відділенні, та всі інші документи залишились у приміщенні даного відділення у м. Кіровськ, а в позивача правління відсутня можливість доступу до цих документів.

Отже, особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на одержання страхових виплат за умови переміщення в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і звернення до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту та взяття на облік, що має бути підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

В обґрунтування позову, управління зазначило, що ОСОБА_4 за період з 01.12.2014 по 06.04.2017 р.р. не звертався з відповідною заявою до робочих органів фонду, що знаходяться на території, підконтрольній владі України, будь-якої інформації не запитував, доказів переміщення з окупованої території не надавав. У зв'язку з чим, ОСОБА_4 фактично нараховані та залишились невиплаченими щомісячні страхові виплати лише за травень - листопад 2014 року на загальну суму 11 761,98 грн., а щомісячні страхові виплати за період з 01.12.2014 по 06.04.2017 р.р., могли бути нараховані ОСОБА_4 лише на підставі його заяви робочим органом фонду за фактичним місцем його проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Проте, ОСОБА_4 за життя не звертався до робочих органів фонду, розташованих на території підконтрольній владі України та не скористався своїм правом на отримання призначених страхових виплат, відповідно до чинного законодавства України, тому в Управлінні щомісячні страхові виплати з 01.12.2014 року і по день його смерті не нараховувались.

Позивач вказав, що, оскільки, ОСОБА_4 не набув права на щомісячні страхові виплати в розмірі 61 641,13 грн. за період з 01.12.2014 по 06.04.2017 р.р., то і ОСОБА_1 також не має права на отримання зазначеної суми страхових коштів, так як ці кошти не входят до складу спадщини.

В судове засідання представник позивача не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та не визнання позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_2, виданого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Каменєвою-Тинів Н.В. 26 травня 2018 року видане, на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, є його син ОСОБА_1 - відповідач по справі.

Встановлено, що до складу спадщини, зокрема, входить недоотримана сума страхової виплати у розмірі 73 403,11 грн., що підтверджується довідкою, виданою управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 06 листопада 2017 року вих. № 03/2117.

Порядок та підстави надання щомісячних страхових виплат постраждалому внаслідок нещасного випадку на виробництві визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV.

Так, відповідно до вимог Закону України № 1105, потерпілий ОСОБА_4 перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кіровську Луганської області, яке на теперішній час знаходиться на тимчасово окупованій території, відділенням в м. Кіровську не здійснено переміщення у населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», тому нарахування та виплату страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у відділенні в м. Кіровську припинено з 01.12.2014 р., а справи потерпілих, які знаходились на обліку у даному відділенні, та всі інші документи залишились у приміщенні даного відділення у м. Кіровськ.

Відповідно до пункту 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №

11 05 особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» передбачено, що у районі проведення АТО можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» установлено, що призначення та продовження виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Аналогічна норма передбачена положеннями п. 8 Порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської області, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 595, згідно до якої особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення АТО, встановлено постановою правління Фонду від 11 грудня 2014 року № 20, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 січня 2015 року за № 6/26451.

У пункті 1 розділу III цього Порядку зазначено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви.

Отже, особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на одержання страхових виплат за умови переміщення в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і звернення до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту та взяття на облік, що має бути підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Встановлено, що ОСОБА_4 за період з 01.12.2014 по 06.04.2017 р.р. не звертався з відповідною заявою до робочих органів фонду, що знаходяться на території підконтрольній владі України, будь-якої інформації не запитував, доказів переміщення з окупованої території не надавав, у зв'язку з чим, потерпілому ОСОБА_4 фактично нараховані та залишились невиплаченими щомісячні страхові виплати лише за травень - листопад 2014 року на загальну суму 11 761,98 грн.

Щомісячні страхові виплати за період з 01.12.2014 по 06.04.2017 р.р., могли бути нараховані ОСОБА_4 лише на підставі його заяви робочим органом Фонду за фактичним місцем його проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Проте, потерпілий за життя не звертався до робочих органів Фонду, розташованих на території підконтрольній владі України, та не скористався своїм правом на отримання призначених страхових виплат, відповідно до чинного законодавства України, тому в Управлінні щомісячні страхові виплати з 01.12.2014 року і по день смерті потерпілому -ОСОБА_4 не нараховувались.

Згідно довідки від 06.11.2017 № 03/2117, наданої на запит Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області від 20.10.2017 р. № 4309/0214, на яку посилається державний нотаріус - Каменєва-Тинів Н.В. в свідоцтві про право на спадщину за законом від 26.05.2018 НОМЕР_2 чітко зазначено: «Потерпілому ОСОБА_4 не виплачено: щомісячні страхові виплати за травень-листопад 2014року на загальну суму 11 761,98 грн. Також, необхідно донарахувати потерпілому щомісячні страхові виплати з 01.12.2014 по 06.04.2017, враховуючи перерахунок щомісячних страхових виплат з 01.03.2017 та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат з 01.03.2014 на суму 73403,11 грн.».

З матеріалів справи вбачається, що державний нотаріус Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Каменєва-Тинів Н.В. посвідчила право ОСОБА_1 на спадщину за законом на кошти у сумі 61 641,13 грн.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім»ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Статтею 173 Кодексу законів про працю України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 15 квітня 2014 р. № 120 VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території, реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на надання соціальних послуг визначається відповідно до законодавства України.

Статтею 40 Закону № 1105-ХІV (у редакції до 01 січня 2015 року) передбачено, що страхові виплати потерпілому провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього фонду або рішення суду з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв'язку із страховим випадком. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК.

У статті 27 Закону України від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР «Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» підстави припинення страхових виплат: а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості;

б)якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна

відповідальність;

в)якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи;

г)внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов'язків щодо

загальнообов'язкового державного соціального страхування;

д)в інших випадках, передбачених законами.

Крім того, у статті 38 Закону № 1105-ХІУ передбачено випадки припинення страхових виплат і надання соціальних послуг:

1)на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

2)на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3)якщо з'ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

4)якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

5)якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує

правил, пов'язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або

порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

6)в інших випадках, передбачених законодавством.

За положеннями пункту 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105-ХІУ (у редакції від 28 грудня 2014 року № 77-VIII) КМУ визначає особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення АТО або зони надзвичайної ситуації).

Визначення того, хто є внутрішньо переміщеними особами надано у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706- VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII; у редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Водночас частиною першою статті 3 вказаного Закону встановлено, що громадянин України за обставин, визначених у статті 1 цього Закону, має право на захист від примусового внутрішнього переміщення або примусового повернення на покинуте місце проживання, що враховується судом.

До жодного з указаних законів не внесено такої підстави для припинення соціальних виплат, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної.

Відповідно до пункту 1.5 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових

виплат, затвердженого постановою правління Фонду від 27 квітня 2007 року № 24, рішення

про призначення (відмову у призначенні) страхових виплат оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якії зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сімї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.

Копію постанови про призначення (відмову у призначенні), перерахування, компенсація, припинення та продовження страхових виплат і соціальних послуг потерпілим (членам їж сімей), відшкодування витрат на поховання у разі смерті потерпілого або про повернення зайво виплачених коштів тощо робочі органи виконавчої дирекції Фонду надсилають потерпілому або особам, які мають на це право (пункт 1.18 зазначеного Порядку).

01 жовтня 2014 року КМУ прийняв постанову № 531 «Про особливості реаліз прав деяких категорій осіб на загальнообов'язкове державне соціальне страхуванн якою (у редакції постанови КМУ від 08 липня 2015 року № 471) установлено: особи, яяі перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися тимчасово окупованої території, району проведення АТО або зони надзвичайної ситуації мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» робочі органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, а до завершення заходів, пов'язаних з утворенням зазначеного Фонду та його робочих органів, робочими органам соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та фонду відповідно до пункту 6 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення, зазначеного Закону за фактичним місцем проживання у порядку, овленому правліннями фондів. Матеріальне забезпечення виплачується рахованим особам в установленому порядку через банки.

Доводи позивача про те, що особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на одержання страхових виплат за умови переміщення в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і звернення до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту та взяття на облік, що має бути підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, суд до уваги не бере виходячи з наступного.

Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 05.11.2014 р. «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», Порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської області, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 595, Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення АТО, встановленого постановою правління Фонду від 11 грудня 2014 року № 20, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 січня 2015 року за № 6/26451 - нормативно-правові акти, на які посилається позивач.

11 грудня 2014 року правління Фонду на виконання постанови КМУ від 01 жовтня 2014 року № 531 прийняло постанову № 20 «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції». Як зазначено в преамбулі цієї постанови, вона прийнята з метою забезпечення безперервності та першочерговості одержання щомісячних страхових виплат та медико-соціальних послуг потерпілими на виробництві (членами їх сімей), які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції.

Як зазначено в пункті 1 цього Порядку, він поширюється на фізичних осіб, які постійно проживають в Україні, яких змусили або які самостійно покинули своє місце проживання внаслідок (або з метою уникнення) негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру і які мають право на страхові виплати та страхові витрати на медичну і соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105-XIV за фактичним місцем проживання (перебування) (якщо страховий випадок настав до моменту переміщення).

Відповідно до пункту 2 цього Порядку особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105-ХІV безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 509, відповідно до Закону № 1706-VII.

Таким чином, постановами КМУ № 531, 637 та 595. а також постановою Правління Фонду від 11 грудня 2014 року № 20 встановлено спеціальний порядок здійснення страхових виплат для осіб, які тимчасово переселилися з району проведення АТО, тобто особливості виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням саме внутрішньо переміщеним особам.

Однак, зазначені підзаконні нормативні акти не регулюють питання щодо здійснення страхових виплат особам, які з районів проведення АТО до теперішнього часу не переселилися. Ці підзаконні акти не є законом, тому не можуть звужувати чи скасовувати права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Якщо особа із району проведення АТО тимчасово не переселився на контрольовану територію та не взята на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 509, то дія пункту 8 Тимчасового порядку, постанов КМУ 531, 637, 595 та постанови Правління Фонду № 20 на нього не розповсюджується.

Ці підзаконні акти не встановлюють відмінних від передбачених Законом № 1105-XIV особливостей проведення страхових виплат у період проведення АТО на території, тимчасово непідконтрольній органам державної влади.

Згідно з пунктом 2 Тимчасового порядку (зі змінами, внесеними згідно з постановами КМУ від 11 березня 2015 року № 109та від 08 квітня 2015 року № 239) у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціальної» страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади. Казначейське обслуговування місцевих бюджетів за видатками їх кредитуванням у населених пунктах на тимчасово неконтрольованій території здійснюється після повернення такої території під контроль органів державної влади.

Також за пунктом 8 Тимчасового порядку (із змінами, внесеними згідно з постановами ІМУ від 08 квітня 2015 року № 239, від 26 серпня 2015 року № 636) особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ 01 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати, протягом усього строку дії ки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Проте, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого року у справі № 826/18826/14, яка набрала законної сили, пункт 2 Тимчасового порядку визнано незаконним і нечинним з моменту прийняття. Як зазначено в ухвалі го адміністративного суду України від 16 жовтня 2015 року, пункт 2 Тимчасового порушує право позивачів на отримання належної їм пенсії, інших видів соціальних та допомоги.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Президента України від 14

квітня 2014 року N 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та і набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Про необхідність соціального захисту осіб, які перебувають на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях ідеться і в Законі України від 18 січня 2018 року № 2268-VIIІ «Про особливості державної політики із забезпечення наплавного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

У статті 2 цього Закону передбачено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, находиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.

Підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Таким чином, оскільки, ОСОБА_4 на момент смерті належало право на отримання страхових виплат у розмірі 73 403,11 грн., та у зв'язку з його смертю дане право перейшло до його спадкоємця, відсутність незаконних дій з боку нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області при оформіенні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Крім того, позивачем не зазначена у позові підстава, передбачена ст.1301 ЦК України для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до ОСОБА_1, третя особа: державний нотаріус Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Каменєва- Тинів Наталя Валеріївна про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України Позивач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області:, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Гвардійський, 30. Відповідач- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 Третя особа- державний нотаріус Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Каменєва- Тинів Наталя Валеріївна, АДРЕСА_2 Повний текст рішення суду складено 04 березня 2019 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Н. І. Черткова