Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/108/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Олешницької сільської ради Виноградівського району про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3. Після її смерті залишилося спадкове майно - 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1. На випадок своєї смерті нею 16.09.1996 р. залишено заповіт, яким все своє майно вона заповіла позивачу.

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» за №1123 від 22.12.2018р. та технічного паспорту на житловий будинок, даний житловий будинок з надвірними будівлями будівництвом завершений і його інвентаризаційна вартість складає 190791 гривень. Згідно даних КП «Виноградівське РБТІ» 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого Виноградівською районною державною адміністрацією 29.01.1996 року.

Позивачем у встановлений законом термін прийнято спадщину, так як він проживав разом зі спадкодавцем на день його смерті, про що зазначено у довідці Олешницької сільської ради за №02-10/9 від 03.01.2019р.

За оформленням права на спадщину позивач звернувся до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом Виноградівської держнотконтори відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Правовстановлюючі документи на 1/3 будинку втрачені, про що подано оголошення в газету "Новини Виноградівщини" за 01.12.2018р. №47.

Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно то позивач змушений звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно.

Позивач у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.26).

Відповідач у судове засідання не з'явилися, однак до суду подано письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.27).

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України (2003 р.).

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3 (а.с.5).

Після її смерті залишилося спадкове майно - 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1.

На випадок своєї смерті нею 16.09.1996 р. залишено заповіт, яким все своє майно вона заповіла позивачу (а.с.12).

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» за №1123 від 22.12.2018р. та технічного паспорту на житловий будинок, даний житловий будинок з надвірними будівлями будівництвом завершений і його інвентаризаційна вартість складає 190791 гривень. Згідно даних КП «Виноградівське РБТІ» 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого Виноградівською районною державною адміністрацією 29.01.1996 року (а.с.15, 16-18).

Позивачем у встановлений законом термін прийнято спадщину, так як він проживав разом зі спадкодавцем на день його смерті, про що зазначено у довідці Олешницької сільської ради за №02-10/9 від 03.01.2019р. (а.с.10).

За оформленням права на спадщину позивач звернувся до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом Виноградівської держнотконтори відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.14).

Правовстановлюючі документи на 1/3 будинку втрачені, про що подано оголошення в газету "Новини Виноградівщини" за 01.12.2018р. №47 (а.с.13).

В порядку цивільного законодавства позивач прийняв спадщину оскільки на час смерті проживав разом із спадкодавцем та звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с. 10, 14).

Державним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок (а.с.14).

Згідно довідки КП «Виноградівське інвентарбюро» №1123 від 22.12.2018 року житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 - 1/3 ч на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, видане Виноградівською районною державною адміністрацією від 29. 01. 1996 року та ОСОБА_2 - 2/3 ч на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане Виноградівською державною нотаріальною конторою від 25 листопада 2000 року за реєстром № 4088 (а.с.15).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до ч.2 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відсутності спадкоємців за заповітом та законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі і за нею необхідно визнати право власності.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 загальною корисною площею 66,9 кв.м., в тому числі житловою - 35,2 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо