Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 76 539, 30 гр. матеріального збитку.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду від 21 січня 2019 року позов був задоволений, стягнуто з ОСОБА_4 76 539, 30 гр. в відшкодування шкоди та 765, 39 гр. судового збору.

12 березня 2019 року відповідач звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 02 травня 2019 року заяву задоволено, заочне рішення Солом`янського районного суду від 21 січня 2019 року скасовано, справу призначено до розгляду.

При зверненні до суду позивач посилався на те, що 15 жовтня 2017 року на Повітрофлотському пр., 10 в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки « Mersedes - Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та мотоцикла «Yamaha», д.н.з. НОМЕР_2 , під його керуванням.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року винним у даній дорожньо-транспортній пригоді був визнаний відповідач.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ`Європейський страховий союз».

Розпорядженням Нацкомфінпослуг №3620 від 29 серпня 2017 року ПрАТ »Європейський страховий союз» анулювали всі ліцензії, які були видані Нацкомфінпослуг.

Відповідно до Висновку № ЕД-1707-2-893.17 від 10 грудня 2017 року розмір завданих йому збитків внаслідок пошкодження транспортного засобу складає 76 539. 30 гр.

Виходячи з цього, його права, як потерпілої особи, на відшкодування збитків за рахунок винної особи в ДТП, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково.

Зазначав, що після дорожньо-транспортної пригоди відповідач 29 жовтня 2017 року в добровільному порядку передав позивачу кошти в розмірі 400, 00 доларів США, що в еквіваленті на день розрахунку становило 10 680, 00 гр.

Враховуючи викладене, просив ухвалити рішення з урахуванням сплаченої суми.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2017 року на Повітрофлотському пр.., 10 в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки « Mersedes - Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та мотоцикла «Yamaha», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року винним у даній дорожньо-транспортній пригоді був визнаний відповідач.

Відповідно до Висновку № ЕД-1707-2-893.17 від 10 грудня 2017 року судового експерта Коваля І.М. Судової незалежної експертизи України розмір завданих позивачу збитків внаслідок пошкодження транспортного засобу складає 76 539. 30 гр.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила і це підтвердила представник позивача, відповідачем в добровільному порядку було виплачено позивачу відразу після ДТП 400, 00 доларів США, що в еквіваленті на день розрахунку становило 10 680, 00 гр.

Зазначена обставина підтверджується розпискою, власноручно написаною позивачем та датованою 29 жовтня 2017 року.

/ а.с. 3 - 24; 84 /

Згідно з ч.ч. 4,6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК.

Такими чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.

Встановлено також, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ`Європейський страховий союз».

Розпорядженням Нацкомфінпослуг №3620 від 29 серпня 2017 року ПрАТ »Європейський страховий союз» анулювали всі ліцензії, які були видані Нацкомфінпослуг.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктами 35.1 ст. 35 та 36.1, 36.2 ст. 36 Закону встановлено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За змістом п.п.»г» п.41.1 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності;

Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що за зверненням позивача до МТСБУ останнім було виплачено 6 000, 00 гр. завданих йому матеріальних збитків і даною виплатою позивач погодився.

При цьому підтвердила, що позивач дій МТСБУ в частині виплаченого розміру відшкодування не оспорював, погодився з ним і вимог про стягнення повної суми страхового відшкодування не заявляв.

Виходячи з цього та викладеного вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 15,16, 979, 1166, 1187, 1188 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 жовтня 2019 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва