Провадження №2/523/4781/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2019 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними заповітів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала до Суворовського районного суду м. Одеси позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними заповітів. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_4 . 01.02.2019 позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус надала позивачу витяг зі спадкового реєстру з посиланням на наявність двох заповітів від імені ОСОБА_4 . Оскільки спадкодавець останнім часом важко хворіла у позивача є сумніви щодо дійсності заповітів складених на ім`я відповідачів по справі.

Разом з позовною заявою позивач звернулась до суду із заявою про забезпечення позову в якій просить суд накласти обмеження у вигляді заборони проведення будь якого відчуження та реєстрації власників обєктів нерухомості за наступними адресами: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101 та АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101.

В обґрунтовання заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що з метою уникнення продажу спірних квартир, є необхідність в забезпеченні позову, оскільки існує ймовірність їх продажу, що у разі задоволення позовних вимог призведе до неможливості виконання рішення суду чи створить значні перешкоди у відновленні порушених прав позивача.

Вивчивши заяву про забезпечення позову суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою до суду. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову ст. 151 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.5 ст.151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п.4).1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позовуфізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто заявник мав сплати при поданні заяви про забезпечення позову судовий збір у розмірі 384, 20 грн.

Разом з тим, у порушення вимог вищенаведених норм, позивачем до заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору, не наведено та не зазначено будь-яких обставин, які б відповідно до вимог закону давали підстави для звільнення заявників від сплати судового збору.

Крім іншого, заява про забезпечення позову в супереч вимогам ч. 6 ст. 151 УПК України не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Зокрема, суд звертає увагу заявника, що заява про забезпечення позову не підписана заявником чи іншою уповноваженою особою, яка може діяти від імені та в інтересах заявника.

Враховуючи вищенаведене, оскільки заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову, не плачена судовим збором, не підписана, суд приходить до висновку про наявність підстав її повернення заявникові, відповідно до п. 9 ст. 153 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 81, 149, 150, 151, 153, 116, 258-261, 353-355, 441, пп.15.5 п.15 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про безпечення позову повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя